Справа № 201/2368/26
Провадження № 2/201/2983/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року
Соборний районний суд м. Дніпра у складі 
головуючого судді Батманової В.В., 
за участі секретаря – Головко А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

24.02.2026 року до Соборного районного суду м. Дніпра надійшла позовна заява  ОСОБА_2  до  ОСОБА_1  про визнання недійсним (нікчемним) договору між батьками дітей.
Ухвалою суду від 25.02.2026 року первісний позов було залишено без руху для усунення недоліків.
Після усунення недоліків ухвалою суду від 27.02.2026 року відкрито провадження у справі № 201/2368/26 та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 26.03.2026 року.
У поданій уточненій позовній заяві (з урахуванням усунення недоліків) ОСОБА_2 зазначав, що сторони з 2017 року перебували у фактичних сімейних відносинах без реєстрації шлюбу, у цих відносинах народилися діти:  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ;  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач за первісним позовом посилався на те, що 01.01.2023 року між сторонами було підписано документ під назвою «Договір про участь у вихованні та утриманні дітей», який передбачає, зокрема, обов`язок батька сплачувати тверду суму 10 000 грн щомісяця та пеню 1% за кожен день прострочення. При цьому, за твердженням позивача, договір не посвідчений нотаріально, а отже — не створює юридичних наслідків як правочин, на який посилається мати.
ОСОБА_2 обґрунтовував первісний позов, зокрема, тим, що документ охоплює питання участі у вихованні та утриманні дітей, тобто має аліментну/утриманську природу, а за законом такі домовленості повинні бути оформлені у спеціальній формі (включно з нотаріальною); у зв`язку з відсутністю нотаріального посвідчення він вважає правочин нікчемним/таким, що не породжує заявлених наслідків, і просив суд визнати договір нікчемним (недійсним) та застосувати наслідки нікчемності, встановивши, що договір не може бути підставою для нарахування «боргу» у договірній твердій сумі; додатково зазначав про обставини психологічного тиску при підписанні документа, а також про те, що в умовах воєнного стану він не має стабільного доходу, у зв`язку з чим сплата визначеної суми є складною; водночас він визнає батьківство і не заперечує самого обов`язку утримувати дітей, але вважає, що порядок та розмір повинні визначатися належним чином - або нотаріальним договором, або судом.
Під час розгляду справи   ОСОБА_1  подала зустрічний позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей. Днем подання зустрічного позову у матеріалах справи зазначено 19.03.2026.
У зустрічному позові ОСОБА_1 посилалася на те, що діти фактично проживають разом з матір`ю, вона здійснює їх щоденний догляд, виховання, забезпечує побутові потреби; батько не надає регулярного та передбачуваного утримання в достатньому обсязі; незалежно від долі/форми будь-яких домовленостей між дорослими, обов`язок батька утримувати дітей є імперативним за законом; з метою забезпечення стабільного утримання дітей просила визначити аліменти у твердій грошовій сумі 8 000 грн щомісячно на двох дітей разом, з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подання зустрічного позову і до повноліття дітей, а також просила допустити негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць.
Щодо первісного позову ОСОБА_1 заперечувала його задоволення, зазначаючи, що навіть у разі спору про форму документа батько не звільняється від утримання дітей, а спір про «недійсність» документа не повинен підміняти реальне вирішення питання про аліменти.
25.03.2026 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 , у якій він повідомив, що отримав зустрічний позов про стягнення аліментів, визнає зустрічні вимоги, не заперечує проти їх задоволення, та просить залишити його первісний позов без розгляду, а справу розглянути за його відсутності.
У зв`язку з поданням ОСОБА_2 заяви про залишення первісного позову без розгляду, ухвалою суду від 26.03.2026 первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання нікчемним (недійсним) договору та застосування наслідків нікчемності — залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Таким чином, на час ухвалення рішення суд вирішує вимоги зустрічного позову про аліменти.
В судове засідання сторони подали заяви про розгляд справи без їх участі.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оцінивши подані сторонами заяви, пояснення та матеріали справи, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 3 ст. 181 СК України аліменти присуджуються на користь того з батьків, з ким проживає дитина. Судом встановлено та сторонами не спростовано, що малолітні діти фактично проживають разом із матір`ю — ОСОБА_1 , яка здійснює їх щоденний догляд та забезпечення.
Згідно зі ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для гармонійного розвитку дитини, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України аліменти можуть бути визначені у твердій грошовій сумі з індексацією.
Крім того, суд враховує принцип найкращих інтересів дитини (ст. 3 Конвенції ООН про права дитини; ст. 7 СК України), відповідно до якого у справах щодо дітей перевага надається рішенню, яке забезпечує дітям стабільне, передбачуване та реальне матеріальне утримання.
З урахуванням принципу найкращих інтересів дитини (ст. 3 Конвенції ООН про права дитини; ст. 7 СК України), а також практики ЄСПЛ про пріоритет інтересів дитини (зокрема підходи щодо необхідності забезпечення дитині стабільного та безпечного середовища), суд приходить до висновку, що аліменти мають забезпечити дітям реальне, регулярне та передбачуване утримання.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову, тобто з дня подання зустрічного позову.
При цьому, варто зазначити, що статтею 192 СК України (в редакції від 17.05.2017) передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та і інших випадках передбаченим цим кодексом.
За таких обставин, виходячи з принципів розумності та справедливості, а також враховуючи те, що відповідач є працездатним, не має на утриманні інших дітей та осіб, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 8 000 (вісім тисяч) гривень щомісячно на двох дітей разом, з індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подання зустрічного позову ( 19 березня 2026 року ) і до досягнення дітьми повноліття.
Такий розмір аліментів повністю узгоджується з нормами, встановленими ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (в редакції від 17.05.2017).
При цьому враховано, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років - 3512 гривень.
Сплачуючи аліменти саме в такому розмірі відповідач, як зможе надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини, так і вирішувати свої особисті питання матеріального характеру.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах платежу за один місяць.
Враховуючи встановлені обставини, визнання позову відповідачем та вимоги закону, суд вважає зустрічний позов таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 7, 141, 150, 180–183, 184, 191 СК України, ст.ст. 12, 13, 76–81, 141, 259, 263–265, 430 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В:

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 8 000 (вісім тисяч) гривень щомісячно на двох дітей разом, з індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подання зустрічного позову ( 19 березня 2026 року ) і до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1331 грн. 20 коп.
Рішення у межах суми платежу за один місяць – допустити до негайного виконання.
Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя:          Батманова В.В.