ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Давидюка Тараса, 26А, м. Рівне, 33013, тел. (0362) 62 03 12, код ЄДРПОУ: 03500111,
e-mail: inbox@rv.arbitr.gov.ua, вебсайт: https://rv.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/1210/25 

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М., за участю секретаря судового засідання Оліфер С.М., розглянувши матеріали справи 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" 
до відповідача Національного історико-меморіального заповідника "Поле Берестецької битви" 
про стягнення заборгованості в розмірі 1 290,25 грн

представники сторін в судове засідання не з`явились.

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" звернулось до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до відповідача Національного історико-меморіального заповідника "Поле Берестецької битви" про стягнення заборгованості в розмірі 7 388,80 грн.
Ухвалою суду від 30.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у змішаній (паперовій та електронній) формі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 20.01.2026.
20.01.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання без його участі. Додатково зазначено, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Крім того, 20.01.2026 через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи з метою мирного врегулювання спору. До заяви долучено: платіжну інструкцію № 143 від 27.12.2025 про оплату комунальних послуг та енергоносіїв за договором № 16-11275/25-БО-Ь від 07.11.2025 в розмірі 7 525,58 грн; лист Національного історико-меморіального заповідника "Поле Берестецької битви" на адресу ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" № 8 від 07.01.2026; рахунок - фактуру № 16-11275/25-БО-Т/Б від 26.12.2025 для оплати заборгованості в розмірі 7 525,58 грн.
Ухвалою суду від 20.01.2026 розгляд справи по суті відкладено на 17.02.2026, встановлено позивачу строк до 03.02.2026 на подачу пояснень щодо відсутності заборгованості відповідача.
29.01.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача борг у загальній сумі 1 290,25 грн, в тому числі пеня в розмірі 1 044,63 грн, 3% річних в розмірі 122,04 грн та інфляційні втрати в розмірі 123,58 грн. 
Ухвалою суду від 17.02.2026 розгляд справи по суті відкладено на 03.03.2026, встановлено позивачу строк до 02.03.2026 на подачу пояснень щодо заяви про зменшення позовних вимог із наданням роз`яснень щодо неврахування оплати в розмірі 1 286,89 грн.
03.03.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшли письмові пояснення, в яких вказано, що відповідач звернувся до позивача з листом про повернення переплати в розмірі 1 286,89 грн, у зв`язку з чим загальна сума штрафних санкцій, що підлягає стягненню становить 1 290,25 грн. 
Також, 03.03.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання без його участі. Додатково зазначено що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.
В судове засідання 03.03.2026 учасники справи не забезпечили явку уповноважених представників, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином у встановлений законом строк, представник позивача подав заяву про розгляду справи без його участі. 
При цьому, суд враховує, що позивач подав заяву про зменшення позовних вимог від 29.01.2026, де вказано, що 28.12.2025 відповідач здійснив остаточні розрахунки за спожитий газ. 
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 46 Господарського процесуального Кодексу України (надалі - ГПК України), позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Суд враховує, що відповідач здійснив оплату основної заборгованості в розмірі 6 238,69 грн 28.12.2025, в той час як провадження в даній справі відкрито 30.12.2026.
Зважаючи на те, що заява про зменшення позовних вимог подана у порядку та строки, визначені ГПК України, враховуючи відсутність основної заборгованості станом на відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про задоволення вказаної заяви та здійснювати розгляд справи по суті в межах позовних вимог про стягнення загальній сумі 1 290,25 грн, в тому числі пеня в розмірі 1 044,63 грн, 3% річних в розмірі 122,04 грн та інфляційні втрати в розмірі 123,58 грн. 
Крім того, суд також враховує, що у поясненнях від 03.03.2026 представник позивача вказав, що переплата в розмірі 1 286,89 грн, що здійснена відповідачем, буде повернена в повному обсязі. 
Згідно частини 1 статті 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Відповідно до частини 1 статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
За приписами пункту 1 частини 3 статті 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Судом зазначається, що у даній справі не визнавалася необхідність обов`язкової участі учасників справи.
З огляду на належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце проведення судового засідання, відповідно до статті 202 ГПК, відсутні підстави для відкладення судового засідання, а неявка представників сторін не перешкоджає розгляду в судовому засіданні позовної заяви.
Крім того, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного розгляду справи, внаслідок чого вона може бути розглянута за наявними документами.
За приписами частини 3 статті 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу під час судового засідання 03.03.2026 не здійснюється.
Згідно частини 4 та 5 статті 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відтак, в судовому засіданні 03.03.2026 судом ухвалено рішення без його проголошення. Датою рішення є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (надалі - постачальник) та Національним історико - меморіальним заповідником "Поле Берестецької битви" (надалі - споживач) 09.01.2025 укладено Договір постачання природного газу № 16-8275/24-БО-Т (надалі - Договір).
Пунктом 1.1 Договору встановлено, що Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві природній газ (далі - газ) за ДК 021:2015 код 09120000-6 "Газове паливо" (природній газ), а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.
Відповідно до пункту 2.1 Договору постачальник передає Споживачу на умовах цього Договору замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з січня 2025 року по 30 квітня 2025 року (включно), в кількості 1,50000 тис. куб. метрів.
Згідно з пунктом 3.1 Договору постачальник передає Споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.
Приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформляється актом приймання-передачі газу (пункт 3.5. Договору).
За умовами пункту 4.1. Договору, ціна на природний газ, який постачається за цим Договором, встановлюється таким чином: 
Ціна природного газу за 1000 куб. м. газу без ПДВ - 13 658, 33 грн, крім того податок на додану вартість за ставкою 20 %, ціна природного газу за 1000 куб.м. з ПДВ - 16 390,00 грн, крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи 501,97 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом 552,167 грн, крім того ПДВ 20% - 110,433 грн, всього з ПДВ - 662,60 грн за 1000 куб.м. 
Всього ціна газу за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовлений потужності на добу наперед, становить 17 052,60 грн.
Загальна вартість цього Договору на дату укладення становить 21 315,75 грн, крім того ПДВ - 4 263,15 грн, разом з ПДВ - 25 578,90 грн.
Відповідно до пункту 5.1 Договору оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу; остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акта приймання-передачі природний газ здійснюється Споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акта приймання - передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4. пункту 3.5. цього Договору. 
На підставі отриманих від Споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС Постачальник готує та надає Споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (надалі - акт), підписаний уповноваженим представником Постачальника (пункт 3.5.2. Договору).
Приписами пункту 3.5.3 Договору встановлено, що споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.
На виконання вказаного, між Постачальником та Споживачем підписані та скріплені печатками Акти приймання - передачі за січень, лютий, березень та квітень 2025 року на загальну суму 31 817,59 грн.
Оплату за переданий газ Відповідач здійснив повністю (що не заперечується сторонами), однак виконав такі зобов`язання з порушенням визначеного Договором строку.
Відтак, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору, позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 1 044,63 грн, інфляційні втрати в розмірі 123,58 грн та три проценти річних в розмірі 122,04 грн. 
Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.
Судом установлено, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані із поставкою природного газу, регулювання яких здійснюється Законом України "Про ринок природного газу", Цивільним Кодексом України (надалі - ЦК України) тощо.
Статтею 11 ЦК України закріплено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із статтею 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У відповідності до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Нормами статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
За статтею 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.
Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до статей 251, 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
Судом встановлено, що між сторонами Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та Національним історико - меморіальним заповідником "Поле Берестецької битви" (надалі - споживач) 09.01.2025 укладено Договір постачання природного газу № 16-8275/24-БО-Т. 
Цим Договором сторони врегулювали кількість та фізико-хімічні показники природного газу, що постачається (розділ 2), порядок та умови передачі природного газу (розділ 3), ціну (розділ 4), порядок та умови проведення розрахунків (розділ 5), права та обов`язки сторін (розділ 6) та інші умови.
Оплату за переданий газ Відповідач здійснив повністю, однак виконав зобов`язання не у визначений Договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги пункту 5.1 Договору.
Згідно з приписами статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Пунктом 7.2 Договору сторони погодили, що у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно пунктом 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.
Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Згідно вимог статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до вимог частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Стосовно інфляційних втрат, то відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.01.2018 у справі № 910/24266/16 вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже, сума боргу в цьому періоді зменшується.
Періодом, за який розраховуються інфляційні, є час прострочення з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).
Перевіривши відповідні нарахування, суд встановив, що вони не суперечать вимогам чинного законодавства та є арифметично вірними. Відповідно, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені, інфляційних втрат та 3% річних за Договором у зазначеному розмірі.
Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту статті 77 ГПК України, вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Статтею 86 ГПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Правилами статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" до Національного історико - меморіального заповідника "Поле Берестецької битви" в сумі 1 290,25 грн, з яких 1 044,63 грн пені, 122,04 грн 3% річних, 123,58 грн інфляційних втрат підлягають задоволенню повністю.
Розподіл судових витрат.
Згідно з частиною 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн покладаються на відповідача у справі.
Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 130, 185, 191, 192, 202, 222, 233, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Національного історико - меморіального заповідника "Поле Берестецької битви" (35511, Рівненська обл., Дубенський р-н, с. Пляшева, вул. Козацької Слави, буд. 26, код ЄДРПОУ 13972673) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, код ЄДРПОУ 42399676) 1 044,63 (одну тисячу сорок чотири грн 63 коп.) грн пені,122,04 (сто двадцять дві грн 04 коп.) грн 3 % річних, 123,58 (сто двадцять три грн 58 коп.) грн інфляційних втрат та 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.) грн судового збору. 
3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256 - 257 Господарського процесуального кодексу України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.
Повне рішення виготовлено та підписано 06.03.26.

Суддя А.М. Горплюк