РІШЕННЯ  № 384/527/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ №пр. 2/384/74/2026
25 березня 2026 року Вільшанський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді Галицького В.В., 
зі секретарем судового засідання - Лалаян А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в с-щі Вільшанка Кіровоградської області справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В :
ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 27600 грн., з яких сума кредиту 4000 грн., сума процентів за користування кредитом 21600 грн., штрафні санкції 2000 грн., сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн..
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 11.12.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
02.03.2026 року до Вільшанського районного суду Кіровоградської області від представника відповідача адвоката Галайчук Г.С. надійшли додаткові пояснення у справі, в яких просить у позовних вимогах позивача про стягнення боргу відмовити, стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати.
Представник ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» в судове засідання не з`явився. У позовній заяві просить розгляд справи проводити без участі позивача, проти винесення рішення (заочного) не заперечує.
Відповідач та представник відповідача адвокат Галайчук Г.С. в судове засідання не з`явилися. Представник відповідача надіслала до суду додаткові пояснення у справі, в яких просить у позовних вимогах позивача про стягнення боргу відмовити, стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати. Відзив на позовну заяву суду не надано. 
Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини:
23.06.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» і ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» № 1675217 (а.с. 81-85), відповідно до умов якого ТОВ надало ОСОБА_1 кредит у гривні, сума кредиту 4000 грн., а вона зобов`язалась одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до договору. Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: 1.5.1 Стандартна процентна ставка становить 1,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . Також сторони домовились, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання Споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф: 6.4.1. у розмірі 200 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; та 6.4.2. у розмірі 40 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. Відповідно до ч.2 ст. 546 ЦК України штраф є іншим видом забезпечення виконання зобов`язання.
Додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту №1675217 від 23.06.2024 року, є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту (а.с. 85, зворот), в якій визначено графік платежів за договором, 23.06.2024.
В матеріалах справи наявний Паспорт споживчого кредиту, де вказана інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (а.с. 87-88).
Вищезазначені кредитний договір, паспорт споживчого кредиту та додаток №1 до договору підписано відповідачкою ОСОБА_1 з використанням одноразового ідентифікатора «К477, Т040».
Враховуючи, що в договорі зазначені анкетні, паспортні дані ОСОБА_1 , адреса проживання, у суду відсутні сумніви, що такий договір укладено саме відповідачкою.
При цьому суд не бере до уваги Правила надання коштів у кредит ТОВ «Слон Кредит» (а.с. 27-40), оскільки відсутні докази підписання їх відповідачкою, а отже неможливо стверджувати, що саме їх розуміла та з ними була ознайомлена відповідачка при укладенні кредитного договору.
Відповідно до листа ТОВ «Пейтек» від 02.07.2025 № 20250702-1061, таким підтверджено успішність операції з перерахування коштів на суму 4000 грн. на картку № НОМЕР_1 23.06.2024 о 10:20 (а.с. 95).
Цей факт також підтверджується відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» від 31.12.2025, згідно якої на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 , на яку 23.06.2024 було зарахування коштів на суму 4000 грн. (а.с.107).
27 червня 2025 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на підставі Договору факторингу №27062025 (а.с. 54-57), реєстру боржників від 27.06.2025 (а.с. 93-94), за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідачки за договором №1675217.
В подальшому зазначені сторони уклали додатковий договір до договору факторингу від 27.06.2025 року (а.с. 63).
Як вбачається з платіжної інструкції від 01.07.2025 № 7210, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» сплатило ТОВ «Слон Кредит» 3750423,44 грн за договором факторингу №27062025 від 27.06.2025 (а.с. 14).
З досліджених судом доказів, які суд вважає належними та допустимими, суд вважає доведеним факт укладення кредитного договору. Перерахування коштів відповідачці на виконання його умов, неповне виконання відповідачкою умов щодо повернення кредиту та сплати процентів, перехід до позивача права вимоги за даним кредитним договором.
Слід вказати, що статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
З позовом про визнання недійсним вказаного договору відповідачка не зверталась.
Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми.
Введення одноразового персонального ідентифікатора і є вчиненням дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, а саме - акцептом в розумінні ч. 3 п. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 91), наданого позивачем, борг за кредитним договором №1675217 від 23.06.2024 станом на 25.07.2025 становить 27600 грн., з яких тіло кредиту 4000 грн., сума процентів за користування кредитом 21600 грн., штрафні санкції 2000 грн..
Суд не погоджується з наданим розрахунком.
Так встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк грошові кошти (тіло кредиту) не повернула, а тому позов у частині стягнення 4000 грн. заборгованості за договором про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» № 1675217 від 23.06.2024 обґрунтований та підлягає задоволенню.
Щодо стягнення заборгованості за відсотками суд зазначає наступне.
24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ, яким статтю восьму Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, яка визначає, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Разом з цим, частиною 4 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що надавачам фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу, та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом слід привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону.
Договір про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» № 1675217, укладений від 23.06.2024 після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Однак, перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Зазначене указує на те, що строк встановлений в п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» встановлювався для договорів укладених до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», якщо строк дії таких договорів продовжувався після набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Таким чином, умови договору щодо встановлення денної процентної ставки вище 1 % є нікчемними в силу положень частини 5 статті 8 та частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», а тому позивач неправомірно за договором про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» № 1675217 від 23.06.2024 застосовував процентну ставку, яка перевищувала законодавчо закріплений максимальний розмір.
Отже, розмір відсотків за договором про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» № 1675217 від 23.06.2024 у межах строку кредитування 360 днів, починаючи з 23.06.2024 по 18.06.2025 становить 14400 грн. (4000х1%х360 днів).
Позивачем нараховані відсотки за договором за указаний період у сумі 21600 грн.
З урахуванням викладеного, позов у частині стягнення заборгованості за відсотками підлягає частковому задоволенню у розмірі 14400 грн..
Щодо нарахованого штрафу.
Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка,що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Судом встановлено, що в умовах договору є посилання на нарахування штрафу.
Законом України від 15 березня 2022 року №2120-ІХ«Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 18 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Відповідним законом також доповнено «Прикінцеві та перехідні положення» Закону про споживче кредитування п. 6-1: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем».
Необхідно вказати, що зазначений вище пункт Закону України «Про споживче кредитування» виключено Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ, який набрав чинності 24 грудня 2023 року.
При цьому внесення змін чи виключення п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України не відбулось та дане положення є чинним і на даний час.
З 24.02.2022 по сьогоднішній день в Україні триває воєнний стан, що є загальновідомою обставиною, яка не підлягає доказуванню.
Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
У зв`язку з наведеним підстави для стягнення штрафу відсутні, а тому в позові в цій частині слід відмовити.
Вимоги зазначені представником відповідача у додаткових поясненнях у справі задоволенню не підлягають, оскільки є не обґрунтованими та не підтверджені належними та допустимими доказами.
Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача, понесені ним витрати в сумі 10000 грн. на професійну правничу допомогу.
На підтвердження обставин понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано договір про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024 року, заявку №12644 на виконання доручення до договору №10/12-2024 від 10.12.2024, акт №12644 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року на загальну суму 10000 грн., рахунок на оплату №12644-19/11-2025 від 19.11.2025 року, ордер на надання правничої допомоги.
Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої - шостої ст. 137 ЦК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від відповідача не надійшло.
Таким чином, суд вважає доведеним розмір витрат на правничу допомогу, а враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, то витрати на правничу допомогу слід стягнути з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - 6666,67 грн. (10000 х 18400/27600).
Також, позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., які відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1614,93 грн. (2422,40 х 18400/27600)
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що вимоги позивача слід задовольнити частково.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд –
В И Р І Ш И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (ЄДРПОУ 44559822) заборгованість за кредитним договором про надання споживчого кредиту № 1675217 від 23.06.2024 у розмірі 18400 (вісімнадцять тисяч чотириста) грн., з яких тіло кредиту 4000 грн., сума процентів за користування кредитом 14400 грн..
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (ЄДРПОУ 44559822) понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1614,93грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 6666,67 грн..
У задоволенні решти вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (ЄДРПОУ 44559822), місцезнаходження: 03150, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2, м. Київ.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: