РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2026 року 	справа № 711/8935/25 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової за участі секретаря судового засідання Д.О.Сніцар розглянув за правилами загального позовного провадження адміністративну справу №711/8935/25 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) [особисто] до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) [представник не прибув], Військово-лікарська комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) [представник не прибув], треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) [представник Липовський Дмитро Вікторович за довіреністю від 01.02.2026], Військово-лікарська комісія ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) [представник не прибув] про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, ухвалив рішення.
І. ПРОЦЕДУРА/ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ
29.09.2025 вх.№38269 позивач у позовній заяві просить (редакція від 10.02.2026 за вх.№6896/26): 
– визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не виконання рішення ВЛК від 16.02.2024 №1288;
– зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 виконати рішення ВЛК від 16.02.2024 №1288: внести відповідні зміни до військово-облікових документів та здійснити запис про виключення ОСОБА_1 з військового обліку;
– зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 надати письмову відповідь на звернення від 25.08.2025 про виконання рішення ВЛК.
Обов`язок з визначення (формулювання) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладений на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України. Тобто визначитися з предметом спору має саме позивач, оскільки він є ініціатором судового процесу, а суд створює умови для реалізації ним процесуальних прав сторони спору. Аналогічні правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 826/16958/17.
06.10.2025 згідно із ухвалою суд прийняв справу до свого провадження, розгляд справи вирішив здійснювати правилами спрощеного (письмового) позовного провадження, 05.12.2025 залишив адміністративний позов без руху, 06.01.2026 продовжив строк для усунення недоліків, 15.01.2026 продовжив розгляд справи, позаяк Позивач не визначився із змістом і характером порушеного права – 15.01.2026 суд ухвалив здійснити перехід із спрощеного до загального провадження, призначав підготовчі судові засідання, 16.02.2026 суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті.
Згідно із ухвалами від 16.02.2026, 27.02.2026 суд залучив до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), Військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).
Відповідно до п.9 ч.1 ст.19 КАС України у спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій, експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб (пункт 9 частини першої статті 19 із змінами, внесеними згідно із Законом № 4170-IX від 19.12.2024).
12.03.2026 згідно із ухвалою суд постановив залучити співвідповідачем Військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).
Відповідно до ч.6 ст. 48 КАС України після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.
Згідно з частиною 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову. Наприклад, керуючись цієї нормою, беручи до уваги неподання відповідачем без поважних причин відзиву на позов, незважаючи на своєчасне отримання ухвали про відкриття провадження у справі, суд кваліфікував у справі № 320/40093/24 ЄДРСР 124810744 неподання відповідачем відзиву як визнання позову.
Відповідно до розписки від 12.03.2026 (а.с. 247, Т.1) представник ІНФОРМАЦІЯ_6 за дорученням суду вручив повістки про виклик до суду у судове засідання на 17.03.2026 співвідповідачу та третій особі, проте представник співвідповідача – Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, із заявами/клопотаннями до суду не зверталися, відповідно відзив та письмові пояснення не надали.
ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА
В обґрунтуванні адміністративного позову зазначається, що ОСОБА_1 у 2024 році пройшов ВЛК, за результатами визнаний непридатним до військової служби. Позивач 25.08.2025 (08.01.2026 повторно під час провадження) звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про внесення до реєстрів інформації про виключення позивача із військового обліку, проте відповіді на заяву не отримав. Вважаючи протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (у зв`язку із неотриманням відповіді на заяву щодо військового обліку) звернувся до суду та надав на підтвердження вимог пояснення з долученими документами (від 08.10.2025 за вх.№50366/25, від 09.10.2025 №50614/25, від 09.10.2025 №50746/25, від 08.12.2025 №60944/25, від 09.01.2026 №1325/26, від 16.01.2026 №2432/26, від 05.02.2026 №6071/26, від 10.02.2026 №6896/26, від 23.02.2026 №9286/26, №9302/26, від 25.02.2026 №9971/26, від 26.02.2026 №10022/26, від 04.03.2026 №11194/26, від 06.03.2026 №11970/26, від 16.03.2026 вх.№13724/26, 13629/26).
17.03.2026 вх.№13938/26 Позивач подав заяву до суду про перехід у письмове провадження.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧІВ
12.03.2026 вх.№12824/26 представник ІНФОРМАЦІЯ_1 надав до суду відзив на позовну заяву, просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначив представник відповідача, що на виконання розпорядження начальника Центральної військово-лікарської комісії від 21.12.2023 №598/16857 щодо змін до п. 3.8 глави 3 розділу II наказу МОУ №402 медична документація позивача направлена згідно із листом від 10.03.2024 №6/4593 до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_7 (штатної ВЛК) на затвердження. У зв`язку із незатвердженням довідки ВЛК позивача штатною ВЛК, у ІНФОРМАЦІЯ_6 відсутні підстави для внесення інформації про виключення з військового обліку позивача до Єдиного державного реєстру призовників, військово-зобов`язаних та резервістів, тому прав позивача не порушено, позаяк рішення про виключення з військового обліку має бути затверджене ВЛК вищого рівня. Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 вважає, що за таких обставин вимоги передчасні.
Військово-лікарська комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 відзив та/або пояснення до суду не направила.
ІV. ДОВОДИ ТРЕТІХ ОСІБ
17.03.2026 вх.№13770/26 представник ІНФОРМАЦІЯ_3 через підсистему Електронний суд надав до суду письмові пояснення, зазначивши, що 28.03.2024 за вих № 1021/5/379 ІНФОРМАЦІЯ_8 направлено на адресу ІНФОРМАЦІЯ_6 експертні документи, що пройшли перевірку обласною ВЛК для повторного медичного огляду ОСОБА_1 та для винесення постанови військово-лікарської комісії, що відповідала би вимогам наказу № 402 Міністерства оборони України від 14.08.2008 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ» (зі змінами та доповненнями), позаяк ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_7 встановлені розбіжності із внесенням інформації у книгу протоколів військово-лікарської комісії щодо військовозобов`язаних щодо не відповідності прийнятої постанови до зазначених діагнозів.
17.03.2026 вх.№13942/26 представник ІНФОРМАЦІЯ_3 надав до суду заяву про здійснення розгляду справи у письмовому провадженні.
Військово-лікарська комісія ІНФОРМАЦІЯ_3 право надати пояснення не використала.
V. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Суд встановив, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_9 з 09.11.2010. Відповідно до даних, що містяться в матеріалах справи ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_10 .
Згідно з довідкою від 16.02.2024 №1288 солдат ОСОБА_1 пройшов медичний огляд ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 (визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку), проте рішення не затверджене в установленому порядку. 
Суд встановив, що довідка ВЛК від 16.02.2024 №1288 направлена за затвердження до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Листом від 02.04.2024 ІНФОРМАЦІЯ_8 було направлено Голові позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 інформацію щодо громадян, які проходили військово-лікарську комісію в позаштатній постійно діючій військово-лікарській комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 висновки про тимчасову непридатність або непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, які згідно змін до пункту 3.8 глави 3 розділу II наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 «Про затвердження Положення про військоволікарську експертизу в Збройних Силах України» потребують затвердження штатною військово-лікарською комісією та згідно листа Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 21.12.2023 № 598/16857 щодо попередньої перевірки головою військово-лікарської комісії обласного ТЦК та СП правильності оформлення документів та відповідності прийнятої постанови ВЛК до зазначеного діагнозу.
Доказів звернення ОСОБА_1 саме 25.08.2025 до кожного із відповідачів не надав, проте у судовому засіданні підтвердив, що усно звертався, проте без повідомлення обставин і конкретизації до якої особи якого адміністративного органу. 
26.08.2025 Позивач через ТОВ «Нова пошта» направив заяву до ІНФОРМАЦІЯ_1 з проханням внесення до реєстрів інформації щодо виключення позивача із військового обліку, проте доказів відстеження вручення не надав і стверджує, що відповіді не отримав.
08.10.2025 Позивач засобами поштового зв`язку Укрпошта направив до ІНФОРМАЦІЯ_1 пакет документів разом із заявою від 25.08.2025 про виключення позивача із військового обліку (відповідно до трекінгу Укрпошти кореспонденція вручена 09.10.2025 представнику відповідача за довіреністю).
Суд встановив, що на виконання листа ІНФОРМАЦІЯ_6 від 28.03.2024 ІНФОРМАЦІЯ_8 02.04.2024 за вих № 6/6097 направлено Голові позаштатної постійно діючої ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_11 висновки ВЛК стосовно ОСОБА_1 , що 03.04.2024 отримані Головою ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_9 про невідповідність прийнятої постанови ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 до зазначених діагнозів та доручено Голові позаштатної постійнодіючої ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_11 провести до 19.04.2024 перевірку щодо діагнозу військовозобов`язаних, зазначених у списку осіб, зокрема, стосовно ОСОБА_1 .
Розглянувши подані документи і матеріали, перевіривши повідомлені доводи, аргументи учасників щодо обставин справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що адміністративний позов потрібно задовольнити частково з огляду на таке.
VІ. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Згідно із розділом ІІ Конституції України передбачені основоположні права, свободи та обов`язки людини і громадянина, серед яких відповідно до статті 65 встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. 
Згідно із пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Згідно із Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введений в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Правовий режим воєнного стану в Україні продовжений.
Згідно із Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» проводиться загальна мобілізація.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком відповідно до пункту 2.4.10. Глави 2 Розділу І Положення №402 постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена до ЦВЛК або у судовому порядку.
Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.
Усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк (ст.40 Конституції України).
Право бути почутим, або право голосу, є одним із ключових принципів процесуальної справедливості. Ним вимірюється повага до особи, до її гідності, причому не тільки під час якогось процесу. Цей принцип є важливим під час вирішення процедурних питань в управлінській сфері. Якщо право особи бути почутою не забезпечується, то не виконується й процесуальна справедливість, значить, будь-який акт чи дія органів публічної влади є нікчемними (М.Білак. З повагою до особи / https://zib.com.ua/ua/print/132873-osnovni_principi).
Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.04.2018 у справі №П/9901/137/18 (№800/426/17) під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень варто розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
У постановах Верховного Суду у справах №240/13173/22 (ЄДРСР 125447347) та №600/3273/22-а (ЄДРСР 125447339) сформульована позиція щодо меж судового перегляду рішень військово-лікарських комісій та встановлення причинного зв`язку захворювань військовослужбовців: суд не має права надавати власну оцінку діагнозу позивача або перевіряти, чи підпадає конкретна хвороба під ту чи іншу статтю Розкладу хвороб. Ці питання є виключною компетенцією медичних фахівців ВЛК. Суд може перевіряти лише дотримання процедури прийняття рішення, але не сам медичний висновок по суті. 
Надання оцінки діагнозу є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі №810/5009/18 (ЄДРСР 89793141). Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише у межах дотримання процедури. Суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері, а тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у від 13.06.2018 у справі №806/526/16 (ЄДРСР 84310155).
Адміністративний орган – орган виконавчої влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадова особа, інший суб`єкт, який відповідно до закону уповноважений здійснювати функції публічної адміністрації (п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про адміністративну процедуру» від 17 лютого 2022 року № 2073-IX). Адміністративний орган розглядає і вирішує справи, віднесені до його відання законом (предметна компетенція) (ч.1 ст.21 Закону № 2073). Особа має право в порядку, встановленому цим Законом, подати до адміністративного органу заяву з вимогою прийняти адміністративний акт з метою забезпечення реалізації її права, свободи або законного інтересу, виконання нею визначеного законом обов`язку, якщо вважає, що розгляд і виконання такої вимоги належить до компетенції адміністративного органу (ч.1 ст.38 Закону № 2073). Заява подається в усній чи письмовій формі (ч.1 ст.39 Закону № 2073). Заява в письмовій формі може бути подана до адміністративного органу шляхом особистого звернення, надіслана поштовим відправленням або подана в електронній формі, у тому числі з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (ч.2 ст.41 Закону № 2073). Відповідно до ч.1 ст.29 Закону № 2073 адміністративний орган за клопотанням учасника адміністративного провадження або з власної ініціативи, а також у випадках, передбачених законом, залучає до участі в адміністративному провадженні особу, яка сприяє розгляду справи та участь якої необхідна для розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.44 Закону № 2073 у разі якщо вирішення порушених у заяві питань не належить до компетенції адміністративного органу, що її отримав, заява невідкладно, а за наявності обґрунтованих причин – не пізніше п`яти робочих днів, надсилається за належністю до іншого адміністративного органу для розгляду по суті, про що в той самий день письмово повідомляється заявник. У такому разі днем подання заяви вважається день отримання заяви компетентним адміністративним органом.
Відповідно до ст. 72 Закону № 2073 адміністративний акт, прийнятий у письмовій формі, або усний адміністративний акт, підтверджений у письмовій формі, повинен мати мотивувальну частину (крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті). Мотивування (обґрунтування) адміністративного акта в письмовій формі повинно забезпечувати особі можливість правильно його зрозуміти та реалізувати своє право на оскарження адміністративного акта. У мотивувальній частині адміністративного акта зазначаються: 1) дата подання заяви або скарги та стислий зміст вимоги, що в ній міститься (у разі прийняття акта за заявою або скаргою особи); 2) фактичні обставини справи; 3) зміст документів та відомості, враховані під час розгляду справи; 4) посилання на докази або інші матеріали справи, на яких ґрунтуються висновки адміністративного органу; 5) детальна правова оцінка обставин, виявлених адміністративним органом, та чітке зазначення висновків, зроблених на підставі такої правової оцінки виявлених обставин. Адміністративний акт може не містити посилання на фактичні обставини справи і результати дослідження доказів та інших матеріалів справи, якщо такий акт прийнято на підставі акта чи іншого документа, складеного за результатами проведення інспекційних (контрольних, наглядових) заходів, якщо цей документ вже містить відповідне мотивування (обґрунтування) та доведений до особи належним чином. Для окремих видів справ законодавством можуть визначатися додаткові відомості, що зазначаються у мотивувальній частині адміністративного акта. Відсутність в адміністративному акті мотивувальної частини, складеної відповідно до вимог цього Закону, має наслідки, встановлені цим Законом. Мотивування (обґрунтування) адміністративного акта не вимагається, якщо: 1) адміністративний орган задовольнив заяву, при цьому адміністративний акт не стосується прав, свобод чи законних інтересів інших осіб; 2) адміністративний орган під час здійснення інспекційних (контрольних, наглядових) повноважень не виявив порушень законодавства.
У науково-практичному коментарі до Закону України «Про адміністративну процедуру» зазначено: принципи добросовісності та розсудливості корелюються насамперед з п.5 та п.6 частини 2 ст.2 КАС України як критеріями для оцінки правомірності рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до ст.12 Закону України від 02 жовтня 1996 р. № 393/96-ВР «Про звернення громадян» дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільним процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, Кодексом адміністративного судочинства України, законами України «Про судоустрій і статус суддів», «Про доступ до судових рішень», «Про запобігання корупції», «Про виконавче провадження», «Про адміністративну процедуру». Якщо вирішення питань, порушених у заявах (клопотаннях) і скаргах громадян, належить до предмета регулювання Закону України «Про адміністративну процедуру», вони розглядаються у порядку, встановленому зазначеним Законом України.
Порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання протиправним та скасування індивідуального акта у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення (висновки ВС у справі №825/2328/16). Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття (висновки ВС у справі №813/1790/18).
Відповідно до п. 1, 8, 9, 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, крім іншого: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.
Відповідно до ч.2 ст.1 Конвенції Ради Європи про доступ до офіційних документів під поняттям «офіційні документи» розуміється будь-яка інформація, записана у будь-якій формі, складена або отримана, та яка перебуває у розпорядженні державних органів. Конвенція Ради Європи про доступ до офіційних документів передбачає, що державний орган сприяє заявнику, наскільки це практично можливо, ідентифікувати запитуваний офіційний документ (ч.1 ст.5).
Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, визначені Законом України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів № 1951-VIII від 16.03.2017 (далі Закон №1951-VIII). Відповідно до статті 1 Закону №1951-VIII єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів це інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України. Основними завданнями Реєстру є: ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку. (стаття 2 Закону № 1951-VIII). Згідно із частиною 5 статті 5 Закону № 1951-VIII органами адміністрування Реєстру у межах повноважень є: уповноважений орган адміністрування держателя Реєстру; оперативні командування; територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя; Центральне управління Служби безпеки України; відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною. (частина 3 статті 14 Закону №1951-VIII).
VІІ. ОЦІНКА СУДУ
Згідно із ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Оскільки відповідно до листа голови ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_7 від 28.03.2024 №1021/5/379 йдеться про невідповідність прийнятої постанови ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 до зазначеного діагнозу ОСОБА_1 , то направлені експертні документи, що пройшли перевірку обласного ВЛК, для повторного медичного огляду та для винесення постанови військово-лікарської комісії, що має відповідати вимогам наказу Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», однак за відсутності актуального висновку ВЛК (повторного медичного огляду) немає підстав для внесення змін у військовий облік стосовно Позивача у спірних правовідносинах у контексті актуалізації бази даних Реєстру.
Матеріали справи не містять доказів, що Позивач до військової служби придатний (актуальні висновки ВЛК не надані) чи непридатний за станом здоров`я(довідка ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 не затверджена ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 ), тому у задоволенні передчасних вимог про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 про не виконання рішення ВЛК від 16.02.2024 №1288 та про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_11 виконати рішення ВЛК від 16.02.2024 №1288: внести відповідні зміни до військово-облікових документів та здійснити запис про виключення ОСОБА_1 з військового обліку та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_12 належить відмовити, позаяк з 2024 року не забезпечено Військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснення перевірки отриманої інформації стосовно ОСОБА_1 , що надана ІНФОРМАЦІЯ_5 від 02.04.2024 №6/6097.
Суд надаючи оцінку доказам та за результатом перевірки доводів Позивача щодо порушеного права знати у контексті неотриманої відповіді на звернення і права бути почутим у контексті отримання зрозумілого для моделювання подальшої поведінки мотивованого рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 під час розгляду заяви від 25.08.2025 щодо своєчасного інформування ОСОБА_1 у зв`язку із поясненнями представника ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо встановлених розбіжностей у документах та медичній документації, з огляду на отриману інформацію, надану ІНФОРМАЦІЯ_2  від 28.03.2024 ІНФОРМАЦІЯ_8 , що 02.04.2024 за вих № 6/6097 направлено Голові позаштатної постійно діючої ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 для реагування, проте тривалий час не розглянута з проведенням відповідного медичного огляду Позивача, доходить висновку про допущену протиправну бездіяльність у неінформуванні Позивача, який має право знайомитися в органах державної влади, установах і організаціях з відомостями про себе, які не є державною або іншою захищеною законом таємницею, зокрема: про обставини військового обліку та знати про актуальність висновку ВЛК.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, у межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Верховний Суд у постанові від 20.04.2022 у справі № 280/7420/20 у п.38 зазначив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
У спірних правовідносинах щодо вимоги зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 надати письмову відповідь на звернення від 25.08.2025 про виконання рішення ВЛК суд, встановивши протиправну бездіяльність Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 під час забезпечення стосовно ОСОБА_1 перевірки отриманої інформації від 02.04.2024 №6/6097 без дотримання адміністративної процедури та ІНФОРМАЦІЯ_1 під час розгляду заяви від 25.08.2025 ОСОБА_1 щодо військового обліку у контексті виконання вимоги Голови військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28.03.2024 №1021/5/379 щодо повтороного медичного огляду ОСОБА_1 без дотримання принципів належного врядування доходить висновку про зобов`язання Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з дотриманням принципів адміністративної процедури забезпечити стосовно ОСОБА_1 перевірку отриманої інформації, що надана ІНФОРМАЦІЯ_5 від 02.04.2024 №6/6097.
VІІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд бере до уваги, що Позивач має можливість користуватися додатком "Резерв +" для оновлення даних та перевірки військово-облікового статусу.
Відповідно до ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У разі якщо ухвалення рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Згідно із пунктом 7 частини 1 статті 2 Закону України «Про адміністративну процедуру» дискреційне повноваження – це повноваження, надане адміністративному органу законом, обирати один із можливих варіантів рішення відповідно до закону та мети, з якою таке повноваження надано.
У спірних правовідносинах щодо відомостей про військовий облік не йдеться про дискерційні повноваження ІНФОРМАЦІЯ_1 під час розгляду заяви від 25.08.2025 ОСОБА_1 у контексті інформування про актуальність даних до Реєстру, проте адміністративний орган – Військово-лікарська комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 покликана дотримуватись чіткої процедури, позаяк суд не має права надавати власну оцінку діагнозу позивача або перевіряти, чи підпадає конкретна хвороба під ту чи іншу статтю Розкладу хвороб – суд може перевіряти лише дотримання процедури прийняття рішення, проте індивідуальний акт від 16.02.2024 №1288 не затверджений і тривалий час не здійснений повторний медичний огляд та не виконана вимога голови військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28.03.2024 №1021/5/379 щодо медичного огляду ОСОБА_1 та не організоване виконання письмового доручення ІНФОРМАЦІЯ_1 02.04.2024. 
Суд оцінив докази і доводи під час розгляду справи, встановивши протиправну триваючу бездіяльність відповідачів стосовно неінформування ОСОБА_1 , який продемонстрував бажання бати обізнаним про актуальність даних військового обліку, доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог і про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути заяву від 25.08.2025 ОСОБА_1 щодо військового обліку з дотриманням принципів адміністративної процедури та належного врядування у контексті виконання вимоги Голови військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28.03.2024 №1021/5/379 щодо медичного огляду ОСОБА_1 та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає про таке. Згідно з частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 12. ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнений від сплати судового збору (військовий квиток від 11.11.2010 серія НОМЕР_4 ). Розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 2, 5-16, 19, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262-263, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 під час забезпечення стосовно ОСОБА_1 перевірки отриманої інформації, що надана ІНФОРМАЦІЯ_5 від 02.04.2024 №6/6097. 
Зобов`язати Військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 з дотриманням принципів адміністративної процедури забезпечити стосовно ОСОБА_1 перевірку отриманої інформації, що надана ІНФОРМАЦІЯ_5 від 02.04.2024 №6/6097.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 під час розгляду заяви від 25.08.2025 ОСОБА_1 щодо військового обліку у контексті виконання вимоги Голови військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28.03.2024 №1021/5/379 щодо медичного огляду ОСОБА_1 .
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 протягом місяця з дати набрання рішенням законної сили розглянути заяву від 25.08.2025 ОСОБА_1 щодо військового обліку з дотриманням принципів адміністративної процедури та належного врядування у контексті виконання вимоги Голови військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28.03.2024 №1021/5/379 щодо медичного огляду ОСОБА_1 та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Судові витрати не потребують розподілу.
Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21.
Копію рішення направити учасникам справи:
позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ];
відповідачі: ІНФОРМАЦІЯ_5 , Військово-лікарська комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 [ АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ]; 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військово-лікарська комісія ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ). 
Рішення суду складене 20.03.2026.

Суддя 	Лариса ТРОФІМОВА