Справа № 522/22761/25-Е
Провадження № 2-о/522/174/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого - судді Шенцевої О.П.,
при секретарі судового засідання – Сафтюк-Панько Б.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: юридичний департамент Одеської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 13.10.2025 року надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: юридичний департамент Одеської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
Заява мотивована тим, що заявник звернулась до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради Одеської області з заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Проте, рішенням державного реєстратора № 79604997 від 25.06.2025 року відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень та зазначено, що: державним реєстратором встановлено наявність обставин, які є підставою для відмови в проведені реєстраційних дій. Підставою відмови в проведені державної реєстрації нерухомості стало, що у наданому договорі дарування квартири укладеного 25.11.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом по Лисичанському міському нотаріальному округу Жихар Н.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 6183, зазначено, що право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , а заяву подано та надано документи, які посвідчують особу на ім`я ОСОБА_3 .
Відмінності щодо написання прізвища та по-батькові у правовстановлюючих документах та паспорті заважають заявнику розпоряджатися своїм майном належним чином. 
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.11.2025 року було відкрито провадження по цивільній справі у порядку окремого провадження з викликом сторін. Зазначив, що вимоги підтримує повністю.
17 лютого 2026 року заявник звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі.
Інші особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши матеріали заяви, надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що договором дарування квартири укладеного 25.11.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом по Лисичанському міському нотаріальному округу Жихар Н.П. зареєстрованого в реєстрі за № 6183 засвідчено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 .
Рішенням Лисичанської міської ради від 24.12.2015 року відповідно до Переліку перейменованих об`єктів топоніміки, №4/43 та від 27.01.2016 року №6/72 квартал Ленінського комсомолу у м. Лисичанськ перейменовано на квартал Центральний у м. Лисичанськ.
Листом відділу з питань нотаріату у Донецькій та Луганській областях Управління нотаріату Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 31804/38911-26-25/15.1 від 01.10.2025 року повідомлено, що нотаріальна діяльність приватного нотаріуса по Лисичанському міському нотаріальному округу Жихар Н.П зупинена на період воєнного стану. Наразі нотаріальна діяльність приватного нотаріуса не поновлена та не припинена. Документи нотаріального діловодства та архіви приватного нотаріуса ОСОБА_4 не передавались, встановити їх місцезнаходження та стан неможливо. 
Таким чином, здійснити виправлення помилки в нотаріальному порядку у досудовому порядку немає можливості. 
Так, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 складеного російською мовою Семецькою сільською радою Почепського району Брянської області, актовий запис про народження № 80 від 22.10.1966 року , зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась заявниця у с-ще. Гряда, Почепського району Брянська область, РРФСР - ОСОБА_5 (переклад з російської мови українською виконаний перекладачем ОСОБА_6 та 09.07.2025 року справжність підпису якого засвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тополян О.В., зареєстровано в реєстрі за №№ 7003,7004).
Згідно з інформацією з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00053173597 від 21.08.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уклала шлюб з ОСОБА_7 , про що 27.12.1986 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області складений актовий запис № 1205, прізвище після реєстрації шлюбу Заявника “ ОСОБА_8 ”, власне ім`я по батькові “ ОСОБА_9 ”. 
Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 виданого 04.01.2012 року Лисичанським МВУ МВС України в Луганській області прізвище власне ім`я по- батькові Заявниці українською та російською мовою  зазначено як “ ОСОБА_1 ”, ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження - с-ще. Гряда, Почепського району Брянська область. 
Згідно з карткою фізичної особи - платників податків виданого ДПІ у м. Лисичанськ, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 одержала ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , дата внесення до Державного реєстру фізичних осіб 17.01.1997 року.
Отже, судом з`ясовано, що існують розбіжності в написанні прізвища по-батькові заявника в документі, що посвідчує його особу із написанням його прізвища та по-батькові в правовстановлюючих документах, в яких допущено орфографічну помилку, яка виникла через існування різних форм по-батькові, особливості правопису та перекладу з однієї мови на іншу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої , зазначені в документі, не збігаються з ім`ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація , яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Таким чином, в судовому засіданні встановлена належність заявнику договору дарування квартири укладеного 25.11.1997 року.
Встановлення факту належності документу необхідно заявнику з метою забезпечення можливості подальшої реалізації права на майно.
Суд вважає, що встановлення юридичного факту, про яке просить заявник, знайшло повне підтвердження в судовому засіданні, і його об`єктивність та обґрунтованість не викликає сумніву.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 76-79, 263-265, 315, 318, 354 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: юридичний департамент Одеської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу – задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 договору дарування квартири укладеного 25.11.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом по Лисичанському міському нотаріальному округу Жихар Н.П. зареєстрованого в реєстрі за № 6183, а саме квартири АДРЕСА_1 , складеного на ім`я « ОСОБА_1 ».
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Повний текст рішення складено та підписано 16.03.2026 року.

Суддя: