ЄУН 395/1834/25
Номер провадження по справі 2/387/141/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2026 року селище Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Майстер І.П.
за участю секретаря судового засідання Полюхович Т.А.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кошельок" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
ВСТАНОВИВ:
І. Описова частина
Стислий виклад позиції позивача та відповідача
До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 15.10.2025 надійшов позов, в якому позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 20720,73 гривень за договором №3003407924-575856 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту укладеного 08.01.2022.
Свій позов Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок» обґрунтовує тим, що 08.01.2022 року між ТОВ «Кошельок» та ОСОБА_1 було укладено договір № 3003407924-575856 про надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту, на засадах строковості, зворотності та платності.
Відповідно до умов зазначеного договору відповідачка зобов`язалася повернути отримані кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором.
Договір укладено відповідно до ст. 207, 639 Цивільний кодекс України із застосуванням положень законів України «Про електронну комерцію», «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про споживче кредитування», а також Правил надання позики на умовах фінансового кредиту ТОВ «Кошельок».
Згідно з умовами договору кредитодавець зобов`язався надати відповідачці кредит у розмірі 6950,00 грн для задоволення особистих потреб строком на 14 днів зі сплатою процентної ставки у розмірі 2,2 % за кожен день користування кредитом протягом початкового строку кредитування.
Однак відповідачка належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 20720,73 грн, яку вона у добровільному порядку не погашає.
У зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути з відповідачки вказану заборгованість у примусовому порядку.
Представник позивача у судове засідання не з`явився. У позовній заяві просив розгляд справи здійснювати без участі позивача та його представника, не проти ухвалення заочного рішення. 
Відповідачка в судове засідання не з`явилася про день, час та місце слухання справи повідомлялась вчасно та належним чином. При цьому суд зважає, що про дату, час і місце судового засідання остання неодноразово повідомлялася у встановленому законом порядку, а саме шляхом направлення ухвали суду за місцем реєстрації, якою відповідачці був наданий строк 15 днів з дня отримання нею такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Проте, поштове відправлення повернуто суду без вручення з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч.8 ст.128,ч.1ст.131 ЦПК України, вважається доставленою. Крім того судом 26.08.2025 опубліковано оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті «Судова влада України». 
Процесуальні дії суду
Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28.10.2025 відкрито провадження по справі. Розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін з призначенням судового засідання.
Суд, ухвалою від 13.02.2026 постановив провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення.
Інші заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, процесуальні дії не вчинялись.
Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи, що відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду на позов не подала, про причини неподання суду відзиву не повідомила, зустрічного позову не пред`являла, з огляду на положення ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
ІІ. Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи від 19.08.2017, встановлено, що ТОВ "Кошельок" зареєстровано як фінансову установу відповідно до розпорядження комісії №2742 від 01.11.2016 ( а.с. 19).
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.03.2024 ТОВ "Кошельок" зареєстроване як юридична особа 20.09.2016, види економічної діяльності, 64.92 - інші види кредитування (основний) (а.с.20--22).
Судом встановлено, що 08.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок» та ОСОБА_1 укладено договір № 3003407924-575856 про надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту.
Відповідно до п. 1.1 договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 6950,00 грн на засадах строковості, зворотності та платності, а позичальник — повернути кредит і сплатити проценти за користування ним на умовах, визначених договором.
Згідно з п.п. 1.2, 2.1 договору тип кредиту — споживчий, строк кредитування становить 14 днів.
Відповідно до п.п. 1.3.2–1.3.3 договору проценти за користування кредитом у пільговий період становлять 15 грн, що нараховуються за ставкою 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування. Стандартна (базова) процентна ставка становить 2,20 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Згідно з п. 2.3 договору позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти до закінчення строку кредитування, визначеного п. 2.1 договору.
Відповідно до п. 3.6 договору сторони погодили, що користування позичальником кредитом після закінчення пільгового періоду є відкладальною обставиною у розумінні ст. 212 Цивільний кодекс України, що тягне продовження строку користування кредитом на наступних умовах:
відповідно до п. 3.7 договору зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переноситься на наступний день після закінчення пільгового періоду, але не більше ніж на 90 днів;
згідно з п. 3.8 договору з наступного дня після закінчення пільгового періоду позичальник зобов`язаний сплачувати проценти у розмірі 803 % річних, що еквівалентно 2,2 % на день від суми кредиту за кожен день користування.
Умови кредитування також відображені у паспорті споживчого кредиту (а.с. 8).
Договір містить відомості про особу позичальника, зокрема персональні дані та номер мобільного телефону, на який було направлено одноразовий ідентифікатор, що використовувався як аналог власноручного підпису.
Отримання відповідачкою кредитних коштів у розмірі 6950,00 грн підтверджується довідкою про підтвердження операції від 01.07.2025 № 25752/47, повідомленням про видачу кредитних коштів, а також даними про зарахування коштів за договором № 3003407924-575856 на банківську картку № НОМЕР_1 (а.с. 15).
Згідно з детальним розрахунком заборгованості за договором № 3003407924-575856 від 08.01.2022 загальна сума заборгованості становить 20720,73 грн, з яких:
заборгованість за тілом кредиту — 6950,00 грн;
заборгованість за процентами — 13 770,73 грн (а.с. 12).
З листа АТ «Державний ощадний банк України» від 13.11.2025 № 46/12-11/146025/ВГ встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 в АТ «Ощадбанк» відкрито банківський рахунок, до якого емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 .
Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.
Відповідно дост. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України).
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2ст. 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205,207 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Як свідчать матеріали справи, договір укладено сторонами в електронній формі.
Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис».
Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.
Згідно до ст.4 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.
Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.
Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Судом встановлено, що договір №3003407924-575856 від 08.01.2022 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту укладено між сторонами в електронній формі шляхом підписання позичальником одноразовим ідентифікатором.
Тому суд доходить до висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідачки, за яким з рахунку ТОВ "Кошельок", перераховано кошти шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки ОСОБА_1 .
Доказів того, що платіжна картка на яку ТОВ "Кошельок" було здійснено перерахування коштів, належить не відповідачці, останньою суду не надано. Так само і не надано доказів, що кошти на цю картку позивачем не були перераховані. 
Водночас відсотки нараховані позивачем з 08.01.2022 та 21.04.2022 - 104 календарні дні так як строк користування кредитними коштами було продовжено згідно з п.3.6 та п.3.7 кредитного договору на 90 днів та розраховано за період з 22.01.2022 по 21.04.2022 за ставкою 2,2 % на добу. 
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка порушила умови вказаного договору, не повернула отримані в борг грошові кошти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки заборгованості за договором №3003407924-575856 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту укладеного 08.01.2022, підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції.
Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).
У розумінні ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази, а саме: договір про надання правової допомоги від 12.02.2025 укладений між ТОВ "Кошельок" та адвокатським бюро "Герман Гурський та партнери"; додаток від 11.08.2025 до договору про надання правової допомоги від 12.02.2025; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДН №5506 .
Суд погоджується, що наведені у розрахунку витрати дійсно пов`язані з розглядом справи, але вважає, що їх розмір не є пропорційним до предмета спору з урахуванням значення справи для сторін.
Так, з огляду на складність справи, ціну позову та її значення для сторін, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тривалість та порядок судового провадження, суд переконаний, що витрати на правничу допомогу є дещо завищеними.
Оскільки рішенням суду позов задоволено повністю чим відновлено порушене право позивача, що дає суду зазначити про здійснення адвокатом належного захисту в суді, враховуючи недотримання співмірності витрат на правничу допомогу, суд вважає, що необхідно зменшити розмір стягнень з відповідачки на користь позивача понесені на правничу допомогу до суми 4000,00 грн, яка відповідатиме принципу розумності.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За наведеного, з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 2422,40 гривень.
На підставі викладеного, ст.ст.11, 207, 526, 629, 634, 638, 1050, 1054 ЦК України, керуючись, ст.ст.12,13,81,141,263-265,280-284 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кошельок" до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кошельок" заборгованість за договором №3003407924-575856 від 08.01.2022 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту укладеного 08.01.2022, кошти в розмірі 20720 ( двадцять тисяч сімсот двадцять ) гривень 73 копійки, яка складається: із заборгованості за кредитом – 6950,00 грн, із заборгованості по відсотках – 13 770,73 гривень.
Стягнути із ОСОБА_1  користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кошельок" витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1  користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кошельок" витрати на правову допомогу у розмірі4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю "Кошельок" (08135, село Чайки Києво-Святошинський район Київська область , вулиця Антонова, 8А, ЄДРПОУ 40842831);
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя 
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області         Майстер І.П.