_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/4464/26
Провадження № 2-а/947/61/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.03.2026 року
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді – Куриленко О.М.,
за участю секретаря судового засідання – Петрової А.М., 
позивача –  ОСОБА_1 ,
представника позивача – Олійника О.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

02.02.2026 року зареєстровано адміністративну позовну заяву, яка надійшла через систему «Електронний суд», в якій позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 24 від 13 січня 2026 року про накладення на мене ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП; закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно мене ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі п. 1 та п. 7 ст. 247 КУпАП – за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.
Свої вимоги мотивує тим, що 13 січня 2026 року за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , винесено стосовно  ОСОБА_1  постанову № 24 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою ст. 210 КУпАП України. Зазначає, що указану постанову він отримав лише 20 січня 2026 року, про що є відповідна відмітка про отримання у постанові, яка міститься в матеріалах справи. Зауважує, що він взятий на облік за місцем реєстрації та фактичного проживання з 2013 року та перебуває на обліку по теперішній день. Зазначає, що 09.04.2025 року його дані були оновлено в ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Зазначену постанову позивач вважає протиправною, складеною за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, за відсутності та без надання відповідних доказів його вини, такою, що підлягає скасуванню в повному обсязі.
Ухвалою судді від 06.02.2026 року відкрито провадження у справі; призначено судове засідання на 11.03.2026 року на 12.30 год.
16.02.2026 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача  ІНФОРМАЦІЯ_1 – ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила у задоволенні позову відмовлено.
23.02.2026 року через систему «Електронний суд» від представника позивача  ОСОБА_1  – Олійника Олександра Олександровича надійшла Відповідь на відзив на позовну заяву.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином.
У судовому засіданні, призначеному на 11.03.2026 року позивач –  ОСОБА_1  та його представник – Олійник Олександр Олександрович позовну заяву підтримали та просили її задовольнити.
Представник відповідача – ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином.
Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до Протоколу № 24 від 06.01.2026 року о 09 год. 07 хв. військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив абз. 8 ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пп. 7 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ від 30.12.2022 р. № 1487, а саме: в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання не прибув із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до ІНФОРМАЦІЯ_5 , який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік.
13 січня 2026 року за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , винесено стосовно  ОСОБА_1  постанову № 24 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою ст. 210 КУпАП України.
Згідно інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних і резервістів «Оберіг» станом на 07.01.2026 року місцем проживання  ОСОБА_1  зазначена адреса: АДРЕСА_2 . 
Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади від 10.01.2026 року № 2026/000437439 вказано зареєстроване місце проживання у  ОСОБА_1  за адресою: АДРЕСА_3 . Дата реєстрації за вказаною адресою з 23.04.2013 року. 
Згідно довідки переселенця від 17.04.2022 р. № 5121-7000777158 місце проживання  ОСОБА_1  зазначено за адресою: АДРЕСА_4 , а зареєстроване місце проживання за адресо: АДРЕСА_3 . 
Згідно із ч. 3 ст. 210 КУпАП, порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Однак, згідно примітки до ст. 210 КУпАП, положення ст. 210, ст. 2101 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. 
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», для формування бази даних Реєстру Центральна виборча комісія, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, подають шляхом електронної взаємодії Держателю Реєстру відомості, передбачені ст. 7 цього Закону, стосовно усіх громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік (приписці до призовних дільниць) відповідно до ст. 14 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», віком до 60 років. До Реєстру вносяться відомості, визначені ст. 6 цього Закону, одержані від призовників, військовозобов`язаних та резервістів або шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені ч. 3 ст. 14 цього Закону. 
У Протоколі № 24 від 06.01.2026 р. відсутні посилання на неможливість отримання такої інформації в порядку електронної взаємодії, визначеному законом. 
З 2013 року позивач не здійснював зміни зареєстрованого та фактичного місця проживання, про що свідчить наданий витяг з Реєстру територіальної громади від 26.01.2026 року № 2026/001270646, довідка ОСББ «Бреуса 63/1» № 151 від 26/01/2026 року та довідка з місця роботи б.н. від 30/01/2026 року, а отже, застосування до позивача адміністративного стягнення за порушення пп. 7 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ від 30.12.2022 р. № 1487 є необґрунтованим у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно Протоколу № 24 від 06.01.2026 року та Постанови № 24 від 13.01.2026 року, датою вчинення правопорушення є 06.01.2026 р. о 09 год. 07 хв. 
Відповідно до наданих копій документів, а саме копії витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних і резервістів «Оберіг» станом на 07.01.2026 року, копії витягу з Реєстру територіальної громади від 26.01.2026 року № 2026/001270646, копії довідки переселенця від 17.04.2022 року № 5121-7000777158 остання зміна місця проживання позивача відбулася 17.04.2022 року, що фактично перевищує строк накладення адміністративного стягнення за правопорушення пов`язане з військовим обліком, передбачене ст. 210 КУпАП а тому, провадження у справі має бути закрите. 
Згідно із ч. 9 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. 
Згідно із ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю з таких обставин, зокрема: відсутність події і складу адміністративного правопорушення; закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. 
Згідно із ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у Постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).
У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п.2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.
Отже, на підставі відповідної практики ЄСПЛ можливо зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням зазначеним у ст.6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В цьому суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд вважає, що оскаржувана постанова, складена відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення прийнята не у способи, що передбачені Конституцією та законами України, тому є протиправною і підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.
Щодо вимог позивача в частині визнання постанови протиправною, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у частині задоволення вказаної позовної вимоги.
Так, ч.3 ст. 286 КАС України містить вичерпний перелік дій суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності зокрема суд має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 210, 247, 251, 293 КУпАП, ст. ст. 71, 72, 77, 139, 241-243, 245, 246, 250, 295 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:

Адміністративну позовну заяву  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, - задовольнити.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 24 від 13 січня 2026 року про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Закрити провадження  у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі п. 1 та п. 7 ст. 247 КУпАП – за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП. 
Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя            О. М. Куриленко