П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/26845/24	

Перша інстанція: суддя Аракелян М.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду
у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.
суддів – Бойка А.В., Єщенка О.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09 січня 2026 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , (далі – відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність щодо не застосування з 26.02.2022 по 17.10.2022, при обчисленні грошового забезпечення, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, грошової компенсації відпустки учасника бойових дій, грошової компенсації за невикористані відпустки 2022, 2023, 2024 роки, одноразової допомоги при звільнені, за період з 13.08.2020 по 13.02.2024 включно, розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року;
- зобов`язати відповідача виплатити грошове забезпечення (розміри посадового окладу та окладу за військовим званням), матеріальну допомогу на оздоровлення, грошову компенсацію відпустки учасника бойових дій, грошову компенсацію за невикористані відпустки 2022, 2023, 2024 рік одноразової допомоги при звільнені, за період з 13.08.2020 по 13.02.2024 включно, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року у відповідності до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького склад) та деяких інших осіб» (далі – Постанова №704) та пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови №704, із урахування виплачених сум;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення за весь час затримки виплати - з 13.08.2020 року по день фактичної виплати.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково. 
Визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо незастосування з 13.08.2020 по 19.05.2023 при обчисленні ОСОБА_1 грошового забезпечення, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, грошової компенсації відпустки учасника бойових дій, грошової компенсації за невикористані відпустки за 2022, 2023 роки, одноразової допомоги при звільненні, за період з 13.08.2020 по 19.05.2023 включно, розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року.
Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 виплатити грошове забезпечення ОСОБА_1 (розміри посадового окладу та окладу за військовим званням), матеріальну допомогу на оздоровлення, грошову компенсацію відпустки учасника бойових дій, грошову компенсацію за невикористані відпустки за 2022, 2023 роки, одноразову допомогу при звільненні, за період з 13.08.2020 року по 19.05.2023 включно, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року у відповідності до пункту 4 Постанови №704 та пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови №704, з урахуванням виплачених йому сум.
В задоволенні іншої частини позовних вимог суд відмовив. 

30 грудня 2025 року ОСОБА_1 в порядку статті 382-3 КАС України, посилаючись на тривале невиконання відповідачем рішення суду, подав до суду першої інстанції заяву, в якій просить:
1) накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , штраф у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, половину з якого стягнути на його користь;
2) встановити новий мінімальний строк для подання звіту відповідно до частини 3 статті 382 -1 цього Кодексу;
3) постановити окрему ухвалу, якою довести до Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України щодо невиконання судових рішень (рішення суду та ухвал суду про подання звітів), для вжиття заходів реагування відносно командування ВЧ НОМЕР_1 .
В обґрунтування заяви, заявник зазначив, що в порушення вимог статті129-1 Конституції України, статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а також статей 14, 370, 381-1 та 382-3 КАС України, жодна з ухвал суду з питань судового контролю не виконана та/або неналежним чином виконана, їх вимоги не виконувались у визначені законом та судом строки.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09 січня 2026 року заява ОСОБА_1 - задоволена частково.
Суд наклав на командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) штраф, у зв`язку з невиконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 у справі №420/26845/24, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66560 грн, з яких половину штрафу (в сумі 33 280 грн.) стягнув на користь ОСОБА_1 , а іншу половину у сумі 33 280 грн. стягнуто до Державного бюджету України;
Суд встановив новий строк для подання ВЧ НОМЕР_1 звіту про виконання рішення суду від 06.11.2024 у справі №420/26845/24 - 20 календарних днів з дня отримання копії ухвали.
У задоволенні решти вимог заяви ОСОБА_1 суд відмовив.
Приймаючи таку ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надані докази виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року, а в матеріалах справи відсутні належні докази виконання рішення суду, яке набрало законної сили.
Також суд зазначив, що накладення штрафу на суб`єкта владних повноважень, в даному випадку на командира ВЧ НОМЕР_1 , який діє як суб`єкт при здійсненні ним публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства - є одним зі способів реагування суду на рішення, дії або бездіяльність останнього щодо виконання судового рішення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ВЧ НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зазначає, що ухвала суду підлягає скасуванню.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що за встановлених у справі обставин застосування до командира військової частини штрафу відповідно до статті 382-3 КАС України є передчасним, непропорційним та таким, що ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права. 
Як зазначає апелянт, суд першої інстанції, накладаючи штраф, не встановив і не дослідив наявність умисного невиконання судового рішення чи недобросовісної поведінки посадової особи, що є обов`язковою умовою застосування штрафної санкції як міри відповідальності, про що неодноразово зазначав Верховний Суд. Натомість, матеріали справи свідчать про відсутність будь-яких ознак ухилення від виконання судового рішення та підтверджують вчинення командиром військової частини всіх залежних від нього, документально підтверджених та нормативно обумовлених дій, спрямованих на забезпечення виконання судового рішення, у межах повноважень розпорядника бюджетних коштів нижчого рівня. 
Крім того, на думку апелянта, суд першої інстанції не врахував, що особа, на яку накладений штраф, не обіймала посаду керівника суб`єкта владних повноважень на час ухвалення судового рішення, а отже така особа не може нести відповідальність за невиконання рішення. 
Також апелянт наголошує на тому, що об`єктивна неможливість здійснення виплати без отримання погодження вищого командування та включення відповідних сум до бюджетної заявки є наслідком нормативно встановленої бюджетної процедури, а не формою бездіяльності чи недобросовісної поведінки. 
За таких умов, на переконання апелянта, накладення штрафу суперечить принципам пропорційності, справедливості та індивідуалізації відповідальності, а також цілям судового контролю, визначеним адміністративним судочинством, і не може вважатися необхідним та виправданим засобом забезпечення виконання судового рішення.
ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про безпідставність доводів апеляційної скарги. Зокрема, наголошує на тому, що в порушення вимог статті 129-1 Конституції України, статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», та приписів статті 370 КАС України рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 року у справі № 420/26845/24, не виконано. За таких підстав просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Відповідно до частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частина 1 статті 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013, зазначив про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).
Конституційний Суд України зазначив, що згідно позиції Європейського суду з прав людини, наведеної в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).
Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
Приписи статті 14 КАС України визначають, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. 
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, та статтями 14, 370 КАС України.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21.11.2024 №4094-ІХ внесені зміни до КАС України, який доповнено статтею 382-1 КАС України про порядок розгляду заяви про зобов`язання подати звіт, статтею 382-2 КАС України, яка регламентує розгляд звіту про виконання судового рішення та статтею 382-3 КАС України - рішення за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення, які є чинними з 19.12.2024.
Відповідно до п.2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №4094-ІХ справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.
Отже, з 19.12.2024 питання судового контролю вирішуються у судах з урахуванням змін, внесених Законом №4094-ІХ.
Згідно статті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Абзацом першим частини 1 статті 383-3 КАС України визначено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 383-3 КАС України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
Відповідно до частини 3 статті 382-3 КАС України у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення. 
Відповідно до частини 10 статті 382-3 КАС України у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

Повертаючись до обставин справи колегія суддів враховує, що Меленець А.Г. 27.06.2025, в порядку статті 382 КАС України, подав до суду першої інстанції заяву про встановлення судового контролю, в якій просив: - встановити судовий контроль за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 у справі № 420/26845/24, яке набрало законної сили 09.12.2024 шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення; - зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 , подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 у справі № 420/26845/24.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 заяву ОСОБА_1 - задоволено. 
Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 подати суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 у справі №420/26845/24 у строк 40 календарних днів з дня отримання копії ухвали.
Встановлений судом строк для подання звіту сплив 14.08.2025 та станом 28.08.2025 звіт не поданий.
18.08.2025 ОСОБА_1 , подав до суду першої інстанції заяву, в якій просив накласти на керівника суб`єкта владних повноважень (командира ВЧ НОМЕР_1 ) штраф у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, половинку з якого стягнути на його користь та встановити новий мінімальний строк для подання звіту відповідно до частини 2 статті 382 -1 КАС України.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 від 28.08.2025 встановлений новий строк для подання ВЧ НОМЕР_1 звіту про виконання рішення суду від 06.11.2024 протягом 20 календарних днів з дня отримання копії ухвали; 
Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 надати до Одеського окружного адміністративного суду відомості про керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення від 06.11.2024 у справі №420/26845/24, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові; реєстраційний номер облікової картки платника податків керівника; зареєстроване місце його проживання.
Встановлений судом строк для подання звіту сплив 19.09.2025 та станом на 29.09.2025 відповідач звіт про виконання рішення суду у справі №420/26845/24 не подав.
22.09.2025 ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву, в якій просив накласти на керівника суб`єкта владних повноважень (командира ВЧ НОМЕР_1 (встановити особу діючого командира, його дату народження, РНОКПП), штраф у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, половинку з якого стягнути на його користь; встановити новий мінімальний строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382 -1 цього Кодексу; постановити окрему ухвалу, яку довести до Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України щодо невиконання вищевказаних судових рішень (рішення суду та ухвал суду про подання звітів), для вжиття заходів реагування відносно командування Вч НОМЕР_1 .
Станом на 29.09.2025 відповідач звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 у справі №420/26845/24 не подав.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 суд встановив новий строк подання ВЧ НОМЕР_1 звіту про виконання рішення суду від 06.11.2024 протягом 15 календарних днів з дня отримання копії ухвали.
Суд повторно зобов`язав ВЧ НОМЕР_1 надати до Одеського окружного адміністративного суду відомості про керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення від 06.11.2024 у справі №420/26845/24, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові; реєстраційний номер облікової картки платника податків керівника; зареєстроване місце його проживання.
30.09.2025 від ВЧ НОМЕР_1 надійшов лист від 23.09.2025, в якому, зокрема, зазначено, що на виконання рішення суду у даній справі попереднім командиром ВЧ НОМЕР_1 виданий наказ від 09.01.2025 яким: 
1. Скасовано пункти наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (з основної діяльності) в частині пунктів 2,3 від 07.0і].2024 № 2 зі змінами, внесеними у пункт 3 наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 07.02.2024 № 7 «Про внесення змін до наказу № 2 від 07.0Г.2024 «Про підсумки службового розслідування за фактом знищення (безповоротних втрат) військової техніки та майна внаслідок ворожого ракетного обстрілу 28.06.2023», що суперечили законодавству та рішенню суду; 
2. Скасовано наказ командира ВЧ НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 07.02.2024 № 7 «Про внесення змін до наказу № 2 від 01.07.2024 «Про підсумки службового розслідування за фактом знищення (безповоротних втрат) військової техніки та майна в наслідок ворожого ракетного обстрілу 28.06.2023». Скасовано пункт 4 наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.02.2024 № 45, що стосувався преміювання військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 за січень 2024 року; 
3.Доручено фінансово-економічній службі провести нарахування та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 на банківський рахунок: НОМЕР_3 , АТ «УкрСиббанк». Всі належні виплати ОСОБА_1 були здійснені при його звільненні. Додатково, на виконання рішення суду, проведено перерахунок та донараховані суми були виплачені у повному обсязі. Станом на сьогодні заборгованість перед ОСОБА_1 відсутня.
У листі також зазначені відомості про командира військової частини, який виконував рішення – ОСОБА_3 .
Лист підписаний командиром ВЧ НОМЕР_1 – ОСОБА_4 . 
Фактично вищезазначений лист є звітом про виконання рішення суду.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.10.2025 відмовлено у прийнятті звіту ВЧ НОМЕР_1 від 23.09.2025 в порядку ст.382 КАС України про виконання рішення суду у справі №420/26845/24.
Встановлено ВЧ НОМЕР_1 новий строк для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 у справі №420/26845/24 – 15 календарних днів з дня отримання копії ухвали.
Встановлений судом строк для подання звіту (з урахуванням вихідних днів) сплив 27.10.2025.
13.10.2025 ОСОБА_1 подав до Одеського окружного адміністративного суду заяву, в якій просив суд: накласти на керівника суб`єкта владних повноважень (командира ВЧ НОМЕР_1 (встановити особу діючого командира, його дату народження, РНОКПП), штраф у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, половинку з якого стягнути на його користь; встановити новий мінімальний строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382 -1 КАС України; постановити окрему ухвалу, яку довести до Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України щодо невиконання вищевказаних судових рішень (рішення суду та ухвал суду про подання звітів), для вжиття заходів реагування відносно командування ВЧ НОМЕР_1 .
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20.10.2025 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 
28.10.2025 позивач знову подав до суду першої інстанції заяву, в якій просить суд накласти на керівника суб`єкта владних повноважень (командира ВЧ НОМЕР_1 (встановити особу діючого командира, його дату народження, РНОКПП), штраф у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, половинку з якого стягнути на його користь; встановити новий мінімальний строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382 -1 КАС України; постановити окрему ухвалу, яку довести до Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України щодо невиконання вищевказаних судових рішень (рішення суду та ухвал суду про подання звітів), для вжиття заходів реагування відносно командування ВЧ НОМЕР_1 .
В обґрунтування заяви зазначає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 у справі № 420/26845/24, станом на 28.10.2025, про що свідчить те, що постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пхіденко О.С. від 11.02.2025 № 77155526 відкрито виконавче провадження ВП №77155526, стягувач – ОСОБА_1 , боржник – ВЧ НОМЕР_1 , з виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 у справі № 420/26845/24.
03.11.2025 ВЧ НОМЕР_1 подала суду лист, у якому зазначила, що у поданому звіті було надано повну інформацію про виконання рішення суду та зазначено відомості про керівника військової частини, який на час виконання рішення суду здійснював керівництво частиною, а саме – ОСОБА_3 .
04.11.2025 надійшла заява ВЧ НОМЕР_1 , в якій заявник просить відстрочити подання звіту про виконання рішення по даній справі; не накладати стягнення у вигляді штрафу на командира ВЧ НОМЕР_1 . У заяві, окрім іншого, зазначено, що на цей час кошти на рахунки ВЧ НОМЕР_1 для виконання судового рішення у справі № 420/26845/24 не надійшли та після надходження коштів, військовою частиною буде невідкладно виконане рішення та наданий звіт про виконання рішення суду. 
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.11.2025 - відмовлено у задоволенні заяви ВЧ НОМЕР_1 про відстрочення подання звіту про виконання рішення у даній справі.
Встановлений новий строк для подання ВЧ НОМЕР_1 звіту про виконання рішення суду від 06.11.2024 - 15 календарних днів з дня отримання копії ухвали.
Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 надати до Одеського окружного адміністративного суду відомості про діючого командира ВЧ НОМЕР_1 – ОСОБА_5 , відповідального наразі за виконання рішення від 06.11.2024 у справі №420/26845/24, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові; реєстраційний номер облікової картки платника податків; зареєстроване місце його проживання.
Встановлений судом строк для подання звіту сплив 24.11.2025.
26.11.2025 ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції, в якій просить суд накласти на керівника суб`єкта владних повноважень (командира ВЧ НОМЕР_1 ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), штраф у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, половинку з якого стягнути на його користь; встановити новий мінімальний строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382 -1 КАС України; постановити окрему ухвалу, яку довести до Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України щодо невиконання вищевказаних судових рішень (рішення суду та ухвал суду про подання звітів), для вжиття заходів реагування відносно командування ВЧ НОМЕР_1 .
Зміст заяви є майже ідентичним змісту заяви позивача від 04.11.2025.
28.11.2025 ВЧ НОМЕР_1 подала до суд заяву, у якій відповідач просить суд: не приймати до розгляду дану заяву позивача по даній справі у зв`язку із зловживанням процесуальними правами; накласти штраф на позивача у зв`язку із зловживанням процесуальними правами; відстрочити подання звіту про виконання рішення по даній справ; не накладати стягнення у вигляді штрафу на командира ВЧ НОМЕР_1 .
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2025 відмовлено в задоволенні заяви ВЧ НОМЕР_1 про відстрочення виконання рішення суду у даній справі та про накладення штрафу на позивача.
Встановлено новий строк для подання ВЧ НОМЕР_1 звіту про виконання рішення суду від 06.11.2024 - 20 календарних днів з дня отримання копії ухвали.
Витребувано у Генерального штабу Збройних Сил України (код ЄДРПОУ: 22991050, адреса: 03168, м. Київ, Повітрофлотський проспект, буд. 6, офіційна електронна пошта: mil_doc@post.mil.gov.ua) відомості щодо діючого командира ВЧ НОМЕР_1 , відповідального за виконання рішення від 06.11.2024 у справі №420/26845/24, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження; реєстраційний номер облікової картки платника податків керівника; зареєстроване місце його проживання.
Встановлений судом строк для подання звіту сплив 26.10.2025.
30.12.2025 ОСОБА_1 знову в порядку статті 382-3 КАС України, подав до суду першої інстанції заяву, в якій просить: накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , штраф у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, половину з якого стягнути на його користь; встановити новий мінімальний строк для подання звіту відповідно до частини 3 статті 382 -1 цього Кодексу; постановити окрему ухвалу, якою довести до Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України щодо невиконання судових рішень (рішення суду та ухвал суду про подання звітів), для вжиття заходів реагування відносно командування ВЧ НОМЕР_1 , яка оскаржуваною ухвалою була задоволена судом.
Зі змісту заяви вбачається, що заявник наполягає на тому, що відповідач – ВЧ НОМЕР_1 не виконав рішення суду у справі №420/26845/24.
З матеріалів справи колегія суддів встановила, що станом на дату розгляду судом заяви ОСОБА_1 відповідачем не надані докази щодо належного виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 у справі №420/26845/24.
При цьому, відповідач як у відзиві на апеляційну скаргу так і в наданих на виконання попередніх ухвал суду першої інстанції поясненнях не заперечує такого факту, та посилається на те, що кошти на рахунки ВЧ НОМЕР_1 для виконання судового рішення у справі № 420/26845/24 не надійшли та після надходження коштів, військовою частиною буде невідкладно виконане рішення та наданий звіт про виконання рішення суду.
Отже, у даному випадку апеляційний суд констатує невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення у справі №420/26845/24 більше року.
З цього приводу колегія суддів вважає доречним зауважити на тому, що тривале невиконання рішення, всупереч вимогам статті 129-1 Конституції України щодо обов`язковості судових рішень, крім іншого, підриває авторитет судової влади в частині обов`язковості виконання судових рішень, що вже неодноразово ставало предметом розгляду Європейського суду з прав людини. 
Внаслідок невиконання рішення суду суб`єктом владних повноважень ставиться під сумнів сама сутність існування судової влади.
За таких обставин справи, оскільки ВЧ НОМЕР_1 не виконала в повному обсязі рішення суду у справі №420/26845/24, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо накладення на керівника штрафу та встановлення нового строку для подання звіту про виконання рішення суду.
Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції та не свідчать про неправильне застосування судом норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку статті 382-3 КАС України, що є підставою, відповідно до статті 316 КАС України, для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції – без змін.
Так, відповідно до частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права, тому за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду – без змін.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 382 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09 січня 2026 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії– залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений статтею 329 КАС України.

Головуюча суддя О. А. Шевчук 

суддя А. В. Бойко

суддя О. В. Єщенко