Справа № 606/1954/25 року

Р і ш е н н я
і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2026 року м.Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді Малярчука В.В.,
при секретарі Зінковській Н.Д,.
розглянувши у судовому засіданні в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягнення аліментів, -
ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до відповідача ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої доводи позивачка обґрунтовує тим, що відповідно до виконавчого листа Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27.06.2024 року, із відповідача стягується в користь позивачки аліменти у розмірі 2000 грн., щомісячно на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка вважає такий розмір аліментів недостатнім, оскільки збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, відповідач працевлаштований, згідно інформації ДПІ в АСВП встановлено, що ОСОБА_2 проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 по теперішній час, а тому відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву до суду, в якій просить справу слухати в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, подав до суду відзив на позовну заяву, у якому позов визнав частково та заперечив проти зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на стягнення аліментів в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та погоджується на 1/9 (одну дев`яту) частку усіх видів його заробітку (доходу) - з розрахунку 1/3 частки його доходу на кожну його дитину, посилаючись на те, що на його утриманні також перебуває ще двоє дітей від іншого шлюбу : донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Суд, дослідивши доводи учасників судового розгляду, письмові докази по справі, встановив наступне.
За час спільного подружнього життя у сторін народилася: донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Дружбівською селищною радою Теребовлянського району Тернопільської області 10.01.2009 року).
Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27.06.2024 року позовні вимоги про стягнення аліментів задоволено, вирішено стягнути з ОСОБА_2 , проживає АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , в користь ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 22.01.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.
За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
В силу вимог статті 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За своєю природою змагальність судочинства засновується на розподілі процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін.
Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.
Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 522/16724/16-ц.
Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено Законі "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК.
Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.
Однак, згідно рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27.06.2024 року з відповідача ОСОБА_2 в користь позивачки ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 22.01.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.
На час розгляду справи на утриманні відповідача ОСОБА_2 перебувають ще двоє дітей від іншого шлюбу : донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження, що містяться у матеріалах справи.
За вказаних обставин, позивачка ОСОБА_1 не представила суду жодних доказів про те, що відповідач ОСОБА_2 в змозі сплачувати аліменти на дитину в розмірі (однієї четвертої) частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а тому суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути в користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на дитину – доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1  в розмірі 1/6 (однієї шостої) частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
На підставі наведеного та керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76 78, 141, 142, 258, 259, 263,264,265,268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 182-183, 192 Сімейного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Змінити розмір стягнення аліментів, визначений рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27.06.2024 року в цивільній справі № 606/913/24 та стягнути з ОСОБА_2 , що проживає АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , в користь ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 (однієї шостої) частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 1211,20 грн. судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Малярчук В.В.