МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ 

Справа № 210/6342/25 
Провадження № 2/210/345/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
21 квітня 2026 року          
Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:
головуючого судді Сільченко В. Є.
при секретарі судового засідання Шепета В.О.
за участю:
представника позивача Голівер П.В.
свідка ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін матеріали за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - 

ВСТАНОВИВ:
22 вересня 2025 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що проживає та зареєстрована в квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою, також зареєстрована відповідачка ОСОБА_4 . У 2003 році остання виїхала до російської федерації після чого до місця своєї реєстрації не поверталась. Отже, оскільки ОСОБА_4 відсутня за місцем своєї реєстрації більше двадцяти років, позивачка просить суд визнати ОСОБА_5 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі. 
Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, наддав заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи документами. 
Свідок ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомив, що відповідачку знає з дитинства. Вона і справді проживала у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Востаннє її бачив ще у 2005 році, коли відповідачка переїжджала до міста Севастополь, з тих пір він її не бачив та не спілкувався. В квартирі ОСОБА_4 не проживає. 
Дослідивши матеріали справи, а також наявні докази суд приходить до наступного висновку. 
Згідно витягу з реєстру територіальних громад від 03.09.2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.09.2015 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).
Відповідно до Ордеру №448 від 23.05.1980 року виданому ОСОБА_1 сім`я якого складається з трьох людей має право на зайняття двох кімнат загальною площею 30,6 кв.м. в квартирі АДРЕСА_2 , склад сім`ї: дружина ОСОБА_6 , дочка ОСОБА_7 (а.с. 9).
У відповідності до паспорта ОСОБА_1 , з 06.03.1980 року останній був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але 02 липня 2021 року він був знятий з місця реєстрації, у зв`язку із реєстрацією 22 липня 2021 року за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 10, 11)
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 12). 
Згідно акту від 17 вересня 2025 року, встановлено, що ОСОБА_4 в період з 2003 року по теперішній час в квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не проживає (а.с. 14).
Відповідно до ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.
Як вбачається з положень ст.ст. 64, 65 Житлового кодексу України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або члена його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Згідно з ч. 5 ст. 71 ЖК України у випадках, передбачених пунктами 1-7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті.
Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, у якому фізична особа проживає постійно або тимчасово.
Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил норм процесуального закону щодо оцінки доказів.
Правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог.
Позовні вимоги позивачки, направлені на позбавлення відповідачки права користування житловим приміщенням, а тому можуть бути задоволені лише на підставі переконливих, взаємоузгоджених і неспростовних доказів у справі.
Таким чином, оскільки відповідачка понад двадцять років без поважних причин відсутня і не проживає у квартирі за місцем реєстрації, належним чином не здійснює її утримання, а тому, враховуючи, що доказів протилежного останньою не надано, суд вважає, що вимога позивачки про визнання відповідачки такою, що втратила право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 підлягають задоволенню. 
На підставі викладеного, ст. 29 ЦК України, ст.ст. 58, 64, 65, 71, 72 ЖК України, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76-83, 258, 259, 268, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням – квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).
Відповідачу, який не з`явився в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду складено та підписано 21 квітня 2026 року.

Суддя: В. Є. Сільченко