ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року
м. Київ

cправа № 904/4129/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Мачульського Г. М. - головуючого, Волковицької Н. О., Краснова Є. В.,
секретар судового засідання Зайченко О. Г.,
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Технотитан"
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.04.2024 (колегія суддів: Кощеєв І. М. - головуючий, Чус О. В., Дармін М. О.) та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2023 (суддя Дупляк С. А.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Технотитан"
до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробітекс";
2) Товариства з обмеженою відповідальністю "АР Плюс"
про визнання недійсним акта, скасування рішень,
ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст і підстави позовних вимог
1.1 Товариство з обмеженою відповідальністю "Технотитан" (далі - ТОВ "Технотитан") звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробітекс" (далі - ТОВ "Агробітекс") та Товариства з обмеженою відповідальністю "АР Плюс" (далі - ТОВ "АР Плюс"), в якому просило:
- визнати недійсним акт приймання-передачі майна до статутного капіталу ТОВ "АР Плюс", посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Джурук Н. В. 13.03.2023 за реєстровим номером №№ 993, 994;
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень згідно з актом приймання-передачі майна до статутного капіталу ТОВ "АР Плюс" від 13.03.2023 за №№ 993, 994, індексний номер 66807435 від 16.03.2023, приватний нотаріус Джурук Н. В., Дніпровський міський нотаріальний округ, номер відомостей про речове право 49585013;
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень згідно з актом приймання-передачі майна до статутного капіталу ТОВ "АР Плюс" від 13.03.2023 за №№ 993, 994, індексний номер 66807684 від 16.03.2023, приватний нотаріус Джурук Н. В., Дніпровський міський нотаріальний округ, номер відомостей про речове право 49585240;
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень згідно з актом приймання-передачі майна до статутного капіталу ТОВ "АР Плюс" від 13.03.2023 за №№ 993, 994, індексний номер 66807979 від 16.03.2023, приватний нотаріус Джурук Н. В., Дніпровський міський нотаріальний округ, номер відомостей про речове право 49585515;
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень згідно з актом приймання-передачі майна до статутного капіталу ТОВ "АР Плюс" від 13.03.2023 за №№ 993, 994, індексний номер 66809116 від 16.03.2023, приватний нотаріус Джурук Н. В., Дніпровський міський нотаріальний округ, номер відомостей про речове право 49586588.
1.2 Позов обґрунтовано тим, що рішенням господарського суду від 21.02.2023 у справі № 910/12402/22 частково задоволено позовні вимоги ТОВ "Технотитан" до ТОВ "Агробітекс" про стягнення грошових коштів. Натомість ТОВ "Агробітекс", усвідомлюючи невідворотність їх стягнення, вирішило ухилитися від виконання зобов`язань, тому під час ініціювання ним апеляційного перегляду рішення суду передало все своє майно до статутного капіталу ТОВ "АР Плюс".
1.3 Позивач вважає акт приймання-передачі майна до статутного капіталу фраудаторним правочином, оскільки його: (1) укладено після ухвалення судового рішення про стягнення коштів з ТОВ "Агробітекс", (2) ТОВ "АР Плюс" є підконтрольною ТОВ "Агробітекс" юридичною особою, (3) перехід права власності на майно відбувся за ціною нижчою за ринкову, (4) ТОВ "Агробітекс" не отримало жодних грошових коштів чи іншого майна за передачу своєї землі та нерухомості.
1.4 При цьому як свідчать відкриті джерела інформації (ресурс opendatabot.ua) та інформація з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 22.03.2023 свою часту у статутному капіталі ТОВ "АР Плюс", яка складала 97,56 %, ТОВ "Агробітекс" передало у повному обсязі фізичній особі, завершивши таким чином свою "схему" ухилення від виконання боргових зобов`язань перед позивачем.
1.5 Зазначені обставини свідчать про вчинення ТОВ "Агробітекс" дій щодо ухилення від виконання судового рішення у справі № 910/12402/22, адже на передане майно до статутного капіталу могло бути звернене стягнення.
2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
2.1 Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2023, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 03.04.2024, у задоволенні позову відмовлено.
2.2 Судові рішення мотивовані тим, що спірний правочин не підпадає під кваліфікацію такого, що вчинений на шкоду кредитору, з огляду на таке:
- правочин хоч і був вчинений у період між датою ухвалення рішення (про стягнення 2 903 640,36 грн з ТОВ "Агробітекс" на користь ТОВ "Технотитан") та датою набрання судовим рішенням у справі № 910/12402/22 законної сили, однак суди не встановили жодного взаємозв`язку між відповідачами до вчинення спірного правочину;
- вказівка у оспорюваному акті про володіння ТОВ "Агробітекс" часткою у розмірі 97,56 % у статутному капіталі ТОВ "АР Плюс" не знайшла свого підтвердження в наявних у справі доказах;
- згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (отриманими на запит адвоката позивача від 27.07.2023) засновниками ТОВ "Агробітекс" були ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;
- на запит від 15.11.2023 суд отримав відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 12.03.2023 (тобто до дати вчинення спірного правочину), згідно з якими до 13.03.2023 єдиним засновником ТОВ "АР Плюс" був ОСОБА_3 ;
- ТОВ "Агробітекс" зробило вклад до статутного капіталу ТОВ "АР Плюс" та натомість отримало корпоративні права, частка ТОВ "Агробітекс" склала 70 %;
- законодавством передбачена можливість звернення стягнення на частку учасника, вартість якої визначається виходячи з ринкової вартості сукупності всіх часток учасників товариства пропорційно до розміру частки такого учасника;
- номінальний грошовий вираз частки ТОВ "Агробітекс" у розмірі 70 %, зазначений в реєстраційних документах, не свідчить про недостатність такої частки для задоволення вимог позивача, оскільки, як зазначає він сам, спірним правочином передано майно, ціна якого є більшою, ніж визначено в реєстраційних документах;
- у межах примусового виконання рішення виконавець, встановивши ринкову вартість частки, мав би визначити розмір, на який слід звернути стягнення (на всю частку чи лише на її частину);
- докази того, що ринкова вартість частки ТОВ "Агробітекс" у розмірі 70 % як станом на час укладення спірного акта, так після його укладення була недостатньою для задоволення вимог позивача, у матеріалах справи відсутні.
2.3 Разом з цим позивач також посилається на те, що ухилення ТОВ "Агробітекс" від виконання боргових зобов?'язань було завершене шляхом передачі іншій фізичній особі 22.03.2023 своєї частки у статутному капіталі у повному обсязі. Проте вказаний правочин позивач не визначав предметом спору, позовних вимог про визнання його недійсним не заявляв, як і не подав до суду доказів визнання його недійсним в судовому порядку в межах розгляду інших справ. Тобто доводи, викладені у позовній заяві, про те, що саме акт приймання-передачі від 13.03.2023 був спрямований на зменшення майна ТОВ "Агробітекс" з метою приховування його від звернення стягнення позивача, є недоведеними.
2.4 Оскільки позовні вимоги про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є нерозривно пов`язаними з вимогою про визнання оскаржуваного акта недійсним та фактично є похідними від такої вимоги, тому у їх задоволенні суди також відмовили.
3. Короткий зміст касаційної скарги
3.1 У касаційній скарзі позивач просить скасувати вищевказані судові рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.
3.2 На обґрунтування касаційної скарги скаржник посилається на те, що:
- суди застосували положення пункту 6 частини 3 статті 3, частини 3 статті 13, частини 5 статті 203, статті 234 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) без належного урахування висновків Верховного Суду щодо застосування таких норм при визнанні правочину фраудаторним (постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 07.12.2018 у справі № 910/7547/17, постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 у справі № 317/3272/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц);
- для правильного вирішення цієї та подібних справ є необхідним ухвалення Верховним Судом висновку щодо застосування норм права про визначення пов`язаних осіб, а саме підпункту "а" підпункту 14.1.159 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), адже у цьому випадку є усі підстави тлумачити зазначені положення таким чином, що відповідачі на момент вчинення правочину були пов`язаними особами.
4. Мотивувальна частина
4.1 Суди встановили, що рішенням Господарського суду міста Києва від 21.02.2023 у справі № 910/12402/22 стягнуто з ТОВ "Агробітекс" на користь ТОВ "Технотитан" 2 351 411,37 грн основної заборгованості, 436 286,53 грн пені, 26 177,18 грн 3 % річних, 87 990,90 грн інфляційних втрат, 43 328,12 грн судового збору та 6196,21 грн витрат на правову допомогу. Тобто загалом за судовим рішенням стягнуто 2 951 390,31 грн.
4.2 Зазначене рішення відповідно до частини 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) набрало законної сили 07.06.2023.
4.3 13.03.2023 відповідачі підписали акт приймання-передачі, згідно із яким ТОВ "Агробітекс" передало, а ТОВ "АР Плюс" прийняло до статутного капіталу: земельну ділянку, площею 6,0395 га, кадастровий номер 1220755400:12:003:007, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2176445912207; нерухоме майно, яким є комплекс, загальною площею 8193 кв. м, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Васильківський р-н, смт Васильківка, вул. Будівельників, 60, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 703855712207; нерухоме майно, яким є комплекс, загальною площею 14 034 кв. м, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Васильківський р-н, смт. Письменне, вул. Паркова, 5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 703245612207; нерухоме майно, яким є комплекс, загальною площею 16 828 кв. м, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Васильківський р-н, смт Васильківка, вул. Будівельників, 129, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 702948112207.
4.4 Цей акт посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Джурук Н. В. 13.03.2023 і зареєстрований в реєстрі за №№ 993, 994.
4.5 Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки 339681211 від 19.07.2023 (дата формування вказаної довідки) підтверджується таке:
(1) земельна ділянка, площею 6,0395 га, кадастровий номер 1220755400:12:003:007, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2176445912207 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер якого 66807435 від 16.03.2023 /яке позивач просить суд скасувати/ прийнято у зв`язку із укладенням між відповідачами оскаржуваного акта на праві приватної власності 13.03.2023 була зареєстрована за ТОВ "АР Плюс";
(2) нерухоме майно, яким є комплекс, загальною площею 8.193 кв. м, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Васильківський р-н, смт Васильківка, вул. Будівельників, 60, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 703855712207 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер якого 66807684 від 16.03.2023 /яке позивач просить суд скасувати/ прийнято у зв`язку із укладенням між відповідачами оскаржуваного акта на праві приватної власності 13.03.2023 була зареєстрована за ТОВ "АР Плюс";
(3) нерухоме майно, яким є комплекс, загальною площею 14.034 кв. м, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Васильківський р-н, смт. Письменне, вул. Паркова, 5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 703245612207 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер якого 66807979 від 16.03.2023 /яке позивач просить суд скасувати/ прийнято у зв`язку із укладенням між відповідачами оскаржуваного акта на праві приватної власності 13.03.2023 була зареєстрована за ТОВ "АР Плюс";
(4) нерухоме майно, яким є комплекс, загальною площею 16.828 кв. м, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Васильківський р-н, смт Васильківка, вул. Будівельників, 129, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 702948112207 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер якого 66809116 від 16.03.2023 /яке позивач просить суд скасувати/ прийнято у зв`язку із укладенням між відповідачами оскаржуваного акта на праві приватної власності 13.03.2023 була зареєстрована за ТОВ "АР Плюс".
4.6 Відповідно до частини 1 статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог, викладених у касаційній скарзі, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
4.7 Верховний Суд виходить з того, що згідно з положеннями частини 4 статті 300 ГПК України суд не обмежений доводами та вимогами, викладеними у касаційній скарзі у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
4.8 Так, Верховний Суд зазначає, що після подання скаржником касаційної скарги у цій справі Велика Палата Верховного Суду переглянула у касаційному порядку судові рішення у справі № 910/6654/24 про визнання договорів недійсними (до закінчення перегляду судового рішення якої Суд зупиняв касаційне провадження у справі № 904/4129/23).
4.9 У наведеній справі у постанові від 04.02.2026 Велика Палата Верховного Суду сформувала наступний висновок: "Позивач, який не був стороною оспорюваного правочину, вправі звернутися до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України)".
4.10 При цьому Велика Палата Верховного Суду також зазначила про те, що:
- важливим для кваліфікації такого правочину як фраудаторного є те, що внаслідок його вчинення, зокрема, унеможливлюється звернення стягнення на майно боржника чи зменшується обсяг його майна (пункт 133);
- належним способом є відновлення становища, яке існувало до порушення (пункт 4 частини другої статті 16 ЦК України), і для повернення майна боржнику оспорення наступних правочинів (реєстраційних дій) щодо цього майна не вимагається (пункт 141);
- право на звернення з позовом про визнання правочину боржника недійсним з підстав фраудаторності належить як виконавцю, так і особі, яка не була стороною цього правочину, проте є кредитором відповідача в іншому зобов`язанні та пред`явила майнову вимогу (зокрема, набула або може набути статусу стягувача у виконавчому провадженні) (пункт 159);
- за наявності дійсного невиконаного зобов`язання, строк за яким настав, кредитор має право поставити під сумнів будь-який правочин, вчинений боржником, унаслідок якого останній відчужив власне майно, не виконавши свого зобов`язання перед кредитором. Тягар доведення того, що спірні правочини не спрямовані на завдання шкоди кредиторові, створення перешкод у погашенні заборгованості перед ним, покладається на боржника (пункт 194);
- кваліфікація правочину як фіктивного виключається, якщо на виконання оспорюваного правочину було передано майно чи відбувся перехід прав; натомість для кваліфікації фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні як такого, що вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті 3, 13 ЦК України), не має значення, що на виконання оспорюваного правочину передано майно чи відбувся перехід прав. Важливим для кваліфікації такого правочину як фраудаторного є те, що внаслідок його вчинення, зокрема, унеможливлюється звернення стягнення на майно боржника чи зменшується обсяг його майна; очевидно, що одночасна кваліфікація оспорюваного фраудаторного правочину в позаконкурсному оспоренні як фіктивного (стаття 234 ЦК України) і такого, що вчинений усупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті 3, 13 ЦК України), не допускається (пункт 199).
4.11 Як вбачається зі змісту судових рішень, суди відмовили позивачу у позові з тих підстав, що позивач не довів, що оскаржуваний акт був вчинений на шкоду кредитору, тобто позивачу, а саме був направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, тобто відповідача-1.
4.12 Проте як зазначила Велика Палата Верховного Суду у вищенаведеній постанові тягар доведення того, що спірні правочини не спрямовані на завдання шкоди кредиторові, створення перешкод у погашенні заборгованості перед ним, покладається на боржника.
4.13 Зокрема, позивач у касаційній скарзі посилається на те, що у межах виконавчого провадження на виконання рішення суду про стягнення коштів з ТОВ "Агробітекс" на його користь виконавцем не виявлено жодного майна, на яке можливо було б звернути стягнення. Відповідний доказ на підтвердження вказаної обставини був наданий разом з відповіддю на відзив і як вбачається зі змісту рішення суду, суд прийняв цю відповідь до розгляду.
4.14 Водночас суди вважали, що укладення між відповідачами оспорюваного акта не позбавило позивача ані права, ані можливості виконати рішення у справі №910/12402/22, та звернути стягнення на частку відповідача-1 у статутному капіталі відповідача-2 в розмірі 70 %. При цьому, як вказали суди, у матеріалах справи відсутні докази того, що ринкова вартість частки відповідача-1 у розмірі 70% як станом на час укладення спірного акта, так після його укладення була недостатньою для задоволення вимог позивача.
4.15 Втім позивач під час розгляду справи посилався на те, що як свідчать відкриті джерела інформації (ресурс opendatabot.ua) та інформація з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань уже 22.03.2023 свою часту у статутному капіталі ТОВ "АР Плюс", яка складала 97,56 %, ТОВ "Агробітекс" передало у повному обсязі фізичній особі, завершивши таким чином свою "схему" ухилення від виконання боргових зобов`язань перед позивачем.
4.16 Суди відхилили наведенні позивачем аргументи з посиланням на те, що позивач не визначив цей правочин предметом спору, позовних вимог про визнання його недійсним не заявив, як і не подав до суду доказів визнання його недійсним в судовому порядку в межах розгляду інших справ.
4.17 Однак як зазначила Велика Палата Верховного Суду у вищенаведеній постанові належним способом є відновлення становища, яке існувало до порушення (пункт 4 частини 2 статті 16 ЦК України), і для повернення майна боржнику оспорення наступних правочинів (реєстраційних дій) щодо цього майна не вимагається.
4.18 При цьому Велика Палата Верховного Суду у цій постанові зі справи № 910/6654/24 не відступила від висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладених у постановах від 05.01.2024 у справі № 761/40240/21, від 23.10.2024 у справі № 601/2035/23, від 09.04.2025 у справі № 710/1431/23, від 19.03.2025 у справі № 753/12145/22, від 16.10.2024 у справі № 712/3471/22, про можливість визнання фраудаторного правочину недійсним без її поєднання з вимогою про витребування майна, переданого на виконання такого правочину.
4.19 Обґрунтованим відповідно до положень частини 5 статті 236 ГПК України є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
4.20 З огляду на те, що оскаржені судові рішення в частині вимоги про визнання недійсним акта приймання-передачі майна до статутного капіталу наведеним висновкам Великої Палати Верховного Суду не відповідають, зазначене є підставою для направлення справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.
4.21 Водночас позивач, оспорюючи акт приймання-передачі майна до статутного капіталу, також заявив вимоги про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятих на виконання цього правочину. Суди у цій частині відмовили у їх задоволенні як таких, котрі нерозривно пов`язані з вимогою про визнання оскаржуваного акта недійсним та фактично є похідними від цієї вимоги.
4.22 Погоджуючись з відмовою у позові в цій частині, колегія суддів вважає помилковими висновки судів попередніх інстанцій щодо підстав для відмови, оскільки з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2026 у справі № 910/6654/24 у позивача немає необхідності для повернення майна боржнику оспорювати реєстраційні дії щодо спірного майна. Тому колегія суддів вважає, що наведене є підставою для зміни судових рішень в цій частині, шляхом викладення мотивів щодо відмови у задоволенні позовних вимог про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у редакції, викладеній у цій постанові.
4.23 Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.
4.24 Також відповідно до частин 1, 4 статті 300 ГПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини
4.25 Враховуючи те, що позовна вимога про визнання недійсним акта приймання-передачі майна до статутного капіталу не була вирішена судами належним чином, а також межі розгляду справи Верховним Судом та обмежений обсяг процесуальних повноважень (оскільки для вирішення спору належить додатково перевірити докази), колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення в цій частині слід скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Водночас судові рішення в частині позовних вимог про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень підлягають зміні шляхом викладення їх мотивувальних частин у редакції, викладеній у цій постанові, а в решті - залишенню без змін. З цих підстав касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.
4.26 Під час нового розгляду судам необхідно врахувати викладене, вирішити питання щодо наданих сторонами доказів, всебічно, повно з`ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду, ухвалити обґрунтоване і законне судове рішення.
4.27 Оскільки судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат відповідно до статті 129 ГПК України має здійснюватися за результатами вирішення спору.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 311, 315, 317 ГПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Технотитан" у справі № 904/4129/23 задовольнити частково.
Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.04.2024 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2023: в частині вимоги про визнання недійсним акта - скасувати, а справу в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції; в частині вимог про скасування рішень про державну реєстрацію змінити, виклавши їх мотивувальні частини в редакції цієї постанови, а в решті - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий Г. М. Мачульський
Судді Н. О. Волковицька
Є. В. Краснов