УХВАЛА

22 квітня 2026 року
м. Київ

справа № 583/5685/25
провадження № 61-4680ск26
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу Сумської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на постанову Сумського апеляційного суду 
від 12 березня 2026 року у справі за позовом Сумської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення суму вартості необлікованого (донарахованого) природного газу, 
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2025 року Сумська філія товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (далі - Сумська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України») звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , в якому просила суд стягнути 32 360,19 грн вартості необлікованого (донарахованого) природного газу.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 січня 2026 року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» 
в особі Сумської філії заборгованість по сплаті вартості не облікованого (донарахованого) природного газу в сумі 32 360,19 грн та в рахунок відшкодування судових витрат 2 422,40 грн, а всього стягнуто 34 782,59 грн.

Постановою Сумського апеляційного суду від 12 березня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 січня 2026 року скасовано.
Позов Сумської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) природного газу залишено без розгляду.
08 квітня 2026 року представник Сумської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» - адвокат Пулинець О. А. через підсистему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Сумського апеляційного суду від 12 березня 2026 року (надійшла до суду 08 квітня 2026 року), у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати оскаржуване судове рішення, передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, 
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного 
у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції 
в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга представника Сумської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» - адвоката Пулинець О. А. не відповідає зазначеним вище вимогам закону. 
Так, у касаційній скарзі представник заявника узагальнено посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права та цитує статтю 389 ЦПК України, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження. 
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги 
з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. 
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Сумської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на постанову Сумського апеляційного суду 
від 12 березня 2026 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць