Справа № 594/358/25
Провадження №2/594/19/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року 

Борщівський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого Зушман Г.І.
з участю секретаря Шимків Н.І.
представника позивача - адвоката Товарніцького Р.М.
представника відповідача - адвоката Лося А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Борщеві, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Борщівська аграрна компанія», про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками шляхом повернення земельних ділянок та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Товарніцький Р.М., у березні 2025 року звернувся в суд із позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Борщівська аграрна компанія» (далі ТзОВ «Борщівська аграрна компанія»), у якому просить усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 1.2591 га, кадастровий номер 6120883200:01:001:0561, та земельною ділянкою площею 1.3379 га, кадастровий номер 6120883200:01:001:0464, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та зобов`язати ТзОВ «Борщівська аграрна компанія» повернути йому дані земельні ділянки, а також скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 24796786 від 27.09.2015, здійснену приватним нотаріусом Пікуль З.Я. Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області, на підставі договору оренди землі, що виданий 01.06.2015 року ТзОВ «Борщівська аграрна компанія», додаткова угода від 14.11.2019 року, ТзОВ «Борщівська аграрна компанія»; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, Індексний номер 39024541 від 22.12.2017, здійснену Державним реєстратором Борщівської міської ради Тернопільської області, на підставі договору оренди землі, що виданий 06.08.2025 ТзОВ «Борщівська аграрна компанія», додаткова угода від 14.11.2019 року, ТзОВ «Борщівська аграрна компанія».
В обґрунтування позову посилається на те, що строк дії договору оренди земельної ділянки від 01.06.2015 закінчився 27.09.2022, а строк дії договору оренди земельної ділянки від 06.08.2015 закінчився 22.12.2024. Навесні 2023 року ОСОБА_1 завчасно повідомив ТОВ «Борщівська аграрна компанія» про те, що він не має наміру продовжувати дію договорів оренди даних земельних ділянок. У відповідь він дізнався, що строк дії договорів оренди земельних ділянок продовжено до 2030 року, що нібито підтверджується укладеними додатковими угодами від 14.11.2019, однак це не відповідає дійсності, оскільки після підписання основних договорів оренди земельних ділянок, додаткових угод щодо оренди не укладалося, та на підписання додаткових угод до договорів оренди від 01.06.2015 та 06.08.2015 ОСОБА_1 нікого не уповноважував. У зв`язку із викладеним, за зверненням ОСОБА_1 , Ужгородським районним управлінням поліції в Закарпатській області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 статті 358 КК України від 23.04.2024.
Окрім цього, зазначив, що копій укладених договорів оренди земельних ділянок площею 1.2591 га, кадастровий номер 6120883200:01:001:0561 від 01.06.2015 та площею 1.3379 га, кадастровий номер 6120883200:01:001:0464 від 06.08.2015, позивач не зберіг у зв`язку з відсутністю потреби, через закінчення строку дії. З метою отримання належним чином завірених копій договорів оренди та повернення земельних ділянок ОСОБА_1 звертався до ТОВ «Борщівська аграрна компанія», однак відповіді не отримав, що сприйняв як відмову в поверненні належних на праві власності земельних ділянок.
Ухвалою судді Борщівського районного суду Тернопільської області від 07.04.2025 відкрито провадження в даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.
Представник відповідача ОСОБА_2 18.04.2025 подав відзив на позовну заяву, в якому виклав заперечення проти позову та просить у його задоволенні відмовити. Посилається на те, що договори оренди землі від 01.06.2015 та від 06.08.2015 і додаткові угоди до цих договорів від 14.11.2019 підписані особисто позивачем ОСОБА_1 , відтак, йому достовірно відомо про їх зміст, він розумів та усвідомлював наслідки продовження строку дії договорів оренди землі та добровільно погодився на їх продовження, підписавши відповідні додаткові угоди від 14.11.2019. Підписанням додаткових угод до договорів оренди земельної ділянки позивач (Орендодавець) погодився з умовою п. 7 Договору, відповідно до якої сторони домовилися «Змінити строк дії договору Оренди і строк дії права оренди шляхом їх збільшення додатково на 8 (вісім) років до передбаченого в Договорі…..». Жодних заперечень щодо даної умови протягом дії договору не заявлено, право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, договір оренди не визнано недійсним та відповідає вимогам ЗУ "Про оренду землі", орендодавець отримував орендну плату, чим висловив своє волевиявлення щодо поновлення оренди. На даний час належні позивачу земельні ділянки перебувають у користуванні відповідача на правових засадах, зокрема на підставі договорів оренди землі від 01.06.2015 та від 06.08.2015 і додаткових угод до них від 14.11.2019, що не спростовано позивачем. З вимогою про розірвання договорів оренди землі від 01.06.2015 та від 06.08.2015 позивач до відповідача та суду не звертався. Отже, відсутні підставити вважати, що такі договори чи додаткові угоди до них втратили чинність для Сторін. Очевидно, що дії позивача, який уклав 19.11.2019 додаткові угоди до договорів оренди землі від 01.06.2015 та від 06.08.2015, отримував орендну плату, а згодом пред`являє позов про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками та скасування державної реєстрації оренди вказаних земельних ділянок, суперечать його попередній поведінці (укладенню додаткових угод та отриманню плати за користування земельними ділянками) і є недобросовісними. Таким чином, доводи позивача є безпідставними, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, оскільки доказів на спростування укладення та чинності додаткових угод від 14.11.2019 позивачем не надано. Самі по собі обставини щодо внесення відомостей до ЄРДР не мають значення для вирішення справи по суті. 
Ухвалою суду від 05.05.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування у ТзОВ «Борщівська аграрна компанія`оригіналів зазначених вище договорів оренди та оспорюваних додаткових угод.
Представник відповідача 11.09.2025 через систему «Електронний суд» направив письмові пояснення, які є аналогічними додатковим поясненням, поданим стороною відповідача 09.09.2025, в яких наполягає на відмові у задоволенні позову. Зокрема, надав пояснення з приводу витребування доказів, зазначивши, що після відкриття провадження у даній судовій справі відповідачем здійснено ряд заходів щодо пошуку оригіналів договору оренди від 01.06.2015 земельної ділянки площею 1,2591 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6120883200:01:001:0561, додаткової угоди від 14.11.2019 до договору оренди земельної ділянки площею 1,2591 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6120883200:01:001:0561, договору оренди від 06.08.2015 земельної ділянки площею 1,3379 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ,кадастровий номер 6120883200:01:001:0464 та додаткової угоди від 14.11.2019 до договору оренди земельної ділянки площею 1,2591 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6120883200:01:001:0464. Однак, вказані документи не були виявлені на зберіганні у відповідача. Відтак, ТзОВ «Борщівська аграрна компанія» з об`єктивних причин не в змозі виконати вимоги ухвали від 05.05.2025, а саме надати вищеописані договори та додаткові угоди до них у зв`язку з їх відсутністю.
Ухвалою суду від 26.09.2025 в даній справі призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої було доручено експертам Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, провадження у справі зупинено.
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 17.12.2025 ухвалу Борщівського районного суду Тернопільської області від 26.09.2025 про призначення судової почеркознавчої експертизи скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Представник позивача адвокат Товарніцький Р.М. 09.02.2026 у поданому клопотанні просив застосувати наслідки, передбачені ст.83 ЦПК України, визнати обставини щодо укладення додаткових угод від 14.11.2019 непідтвердженими, просить визнати копії цих додаткових угод від 14.11.2019 до договорів оренди землі від 01.06.2015 та 06.08.2015 недопустимими доказами, оскільки відповідач зазначає, що оригінали додаткових угод відсутні.
Ухвалою суду від 09.02.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
В судовому засіданні представник позивача адвокат Товарніцький Р.М. позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Також просить визнати доводи відповідача безпідставними, визнати недоведеним факт укладення додаткових угод. Зазначає, що у відзиві на позовну заяву відповідач посилається на те, що позивач діє недобросовісно та всупереч своїй попередній поведінці, оскільки отримував орендну плату за користування земельними ділянками, однак з вказаними доводами сторона позивач категорично не погоджується з огляду на відсутність укладеного правочину. Позивач заперечує факт підписання додаткових угод від 14.11.2019, а відповідач не надав суду оригіналів таких угод, що виключає можливість встановлення факту їх укладення. Таким чином, відсутній належний доказ існування правочину. Окрім того, отримання коштів не підтверджує укладення договору. Факт отримання позивачем грошових коштів сам по собі не може свідчити про укладення додаткових угод, оскільки договір оренди землі укладається в письмовій формі та підтверджується підписами сторін. Відсутність підпису позивача виключає можливість визнання правочину укладеним. Отримання коштів не є конклюдентними діями, спрямованими на укладення договору, оскільки позивач не підписував додаткових угод та не надавав згоди на продовження договорів. Окрім цього, в копіях платіжних відомостей, які подані не в оригіналі та з порушенням ст.95 ЦПК України (не підписані та не завірені належним чином, не зазначено де знаходиться оригінал), зазначена орендна плата за пай, податки сплачені, жодного посилання на те, що кошти перераховані за оренду на підставі яких договорів із посиланням на додаткову угоду. Тому позивач міг по різному сприймати отримання даних коштів, в тому числі як доплату за оренду, але ніяк він не міг сприймати дані кошти як оплату за оренду на підставі додаткових угод, оскільки таких він не підписував. Зазначає, що востаннє отримував грошові кошти від відповідача у 2024 році. Доктрина заборони суперечливої поведінки застосовується лише за наявності укладеного правочину. У даному випадку факт укладення угод не доведений. 
Представник відповідача адвокат Лось А.М. в судовому засіданні позов не визнав, у задоволенні позовних вимог просить відмовити з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Вважає, що немає підстав для задоволення позовних вимог, дії позивача вважає недобросовісними.
Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти.
З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.11.2024 № 405176798 (а.с.9) вбачається, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 1.2591 га, кадастровий номер 6120883200:01:001:0561, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстрацію права оренди на яку на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 24796786 від 27.09.2015, здійснено 27.09.2015 приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Пікуль З.Я., на підставі договору оренди землі, що виданий 01.06.2015 ТзОВ «Борщівська аграрна компанія», додаткова угода від 14.11.2019, ТзОВ «Борщівська аграрна компанія».
Згідно зазначеної вище Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зокрема, розділу, «Зміст, характеристика іншого речового права» встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у наступній формі та розмірі- 5600,00. Дата укладення договору (після 2013р.)/ Дата державної реєстрації (до 2013 р.):01.06.2015, строк:15 р., Дата закінчення дії: 01.06.2030.
З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.11.2024 № 405178956 (а.с.10) вбачається, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 1.3379 га, кадастровий номер 6120883200:01:001:0464, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстрацію права оренди на яку на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 39024541 від 28.12.2017, здійснено 22.12.2017 державним реєстратором Григор`євою Т.М. на підставі договору оренди землі, що виданий 06.08.2015 ТзОВ «Борщівська аграрна компанія», додаткова угода від 14.11.2019, ТзОВ «Борщівська аграрна компанія».
Згідно зазначеної вище Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зокрема, розділу, «Зміст, характеристика іншого речового права» встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у наступній формі та розмірі- 5600,00. Дата укладення договору (після 2013р.)/ Дата державної реєстрації (до 2013 р.): 06.08.2015, строк:15 р., дата закінчення дії: 06.08.2030.
При цьому матеріали справи містять копію договору оренди землі від 01.06.2015, сторонами якого зазначено позивача ОСОБА_1 та ТзОВ «Борщівська аграрна компанія» щодо земельної ділянки, площею 1.2591 га, кадастровий номер 6120883200:01:001:0561, укладеного на строк 7 років (а.с.44—45) та копію договору оренди землі від 06.08.2015, сторонами якого зазначено позивача ОСОБА_1 та ТзОВ «Борщівська аграрна компанія» щодо земельної ділянки, площею 1.3379 га, кадастровий номер 6120883200:01:001:0464, укладеного на строк 7 років (а.с.40—41). Пункт 7 зазначених договорів оренди землі викладений у наступній редакції: «Право оренди земельної ділянки діє протягом 7 років з моменту державної реєстрації права оренди. Договір укладено строком на 7 років, але у будь-якому разі строк цього договору завершується не раніше завершення дії права оренди. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Поновлення договору оренди відбувається згідно ст.33 ЗУ «Про оренду землі». 
Укладення даних договорів оренди землі позивач не заперечує.
Стороною відповідача також надані копія Додаткової угоди від 14.11.2019 до договору оренди землі від 01.06.2015, сторонами якого зазначено позивача ОСОБА_1 та ТзОВ «Борщівська аграрна компанія» щодо земельної ділянки, площею 1.2591 га, кадастровий номер 6120883200:01:001:0561 (а.с.46, на звороті) та копія Додаткової угоди від 14.11.2019 до договору оренди землі від 06.08.2015, сторонами якого зазначено позивача ОСОБА_1 та ТзОВ «Борщівська аграрна компанія» щодо земельної ділянки, площею 1.3379 га, кадастровий номер 6120883200:01:001:0464 (а.с.42, на звороті). Підпункт 2.1 пункту 2 зазначених Додаткових угод викладений у наступній редакції: «Змінити строк дії Договору оренди і строк дії права оренди шляхом їх збільшення додатково на 8(вісім) років до передбаченого в Договорі і визначити, що Договір оренди і право оренди діють до «…» _____20__року. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк в порядку, передбаченому законодавством. 
Підпунктом 2.2 пункту 2 зазначених Додаткових угод змінено форму орендної плати за Договорами оренди та визначено, що така виплачується в грошовій формі. Змінено розмір орендної плати та визначено, що з 01.01.2020 орендна плата за повний календарний рік становитеме 5600,00 грн.
Позивач звертався до відповідача із листом-вимогою від 04.12.2023 про негайне припинення користування належними йому земельними ділянками кадастровий номер 6120883200:01:001:0464, та кадастровий номер 6120883200:01:001:0464, у зв`язку із закінченням строків оренди та просив вчинити дії щодо внесення відповідних змін у Державний реєстр. Зазначив, що навесні 2023 року особисто повідомив директора ТОВ «БАК» про своє бажання не продовжувати договори оренди на земельні ділянки. У 2019 році без його відома та дозволу укладені додаткові угоди про продовження терміну дії договорів оренди землі до 20230 року (а.с.13).
Позивач через свого представника повторно звертався до відповідача із листом від 27.01.2025, в якому повідомив, що не бажає укладати новий договір оренди земельних ділянок і має намір самостійно їх обробляти та використовувати для в ласних потреб на свій розсуд. Просив надати копії договорів оренди земельних ділянок та додаткових угод (а.с.18-19).
23.04.2024 було розпочато досудове розслідування № 12024078030000385 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.03.2024 про вчинення криінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, на підставі заяви ОСОБА_1 (а.с.14-16).
Ухвалою суду від 26.09.2025 в даній справі було призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої було доручено експертам Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, однак Постановою Тернопільського апеляційного суду від 17.12.2025 ухвалу Борщівського районного суду Тернопільської області від 26.09.2025 про призначення судової почеркознавчої експертизи скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Однією з підстав скасування ухвали суду про призначення експертизи , зокрема,є те, що в матеріалах справи відсутні оригінали додаткової угоди від 14 листопада 2019 року до договору оренди землі від 06 серпня 2015 року щодо земельної ділянки кадастровий номер 6120883200:01:001:0464, площею 1,3379 га та додаткової угоди від 14 листопада 2019 року до договору оренди землі від 01 червня 2015 року щодо земельної ділянки кадастровий номер 6120883200:01:001:0561 площею 1,2591 га, які повинні бути об`єктом дослідження експертів згідно оскарженої ухвали.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.10 ст.84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами.
Суд звертає увагу, що ухвалою суду від 05.05.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Борщівська аграрна компанія» оригіналів зазначених вище договорів оренди та оспорюваних додаткових угод. 
Проте, представник відповідача 11.09.2025 через систему «Електронний суд» направив письмові пояснення, в яких з приводу витребування доказів зазначив, що після відкриття провадження у даній судовій справі відповідачем здійснено ряд заходів щодо пошуку оригіналів договору оренди від 01.06.2015 земельної ділянки площею 1,2591 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6120883200:01:001:0561, додаткової угоди від 14.11.2019 до договору оренди земельної ділянки площею 1,2591 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6120883200:01:001:0561, договору оренди від 06.08.2015 земельної ділянки площею 1,3379 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ,кадастровий номер 6120883200:01:001:0464 та додаткової угоди від 14.11.2019 до договору оренди земельної ділянки площею 1,2591 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6120883200:01:001:0464, однак, вказані документи не були виявлені на зберіганні у відповідача. 
При цьому, факт відсутності у відповідача оригіналів оспорюваних Додаткових угод відповідач у суді не довів жодними доказами, а тому суд вважає, що відповідач з неповажних причин не надав суду оригінали даних додаткових угод до договорів оренди землі, а отже ухилився від їх подання.
Отже, оскільки відповідач не надав оригінали додаткової угоди від 14 листопада 2019 року до договору оренди землі від 06 серпня 2015 року щодо земельної ділянки кадастровий номер 6120883200:01:001:0464, площею 1,3379 га та додаткової угоди від 14 листопада 2019 року до договору оренди землі від 01 червня 2015 року щодо земельної ділянки кадастровий номер 6120883200:01:001:0561 площею 1,2591 га, враховуючи, що відсутність оригіналів додаткових угод унеможливила проведення експертизи, та беручи також до уваги те, що відповідач ухилився від їх подання суду, суд визнає факт непідписання (а отже і неукладення) позивачем ОСОБА_1 зазначених вище Додаткових угод від 14 листопада 2019 року.
Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі їх суб`єктів).
У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.
Частиною першою статті 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.
Якщо сторона не виявила свою волю до вчинення правочину й до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
За наведених обставин, встановлених судом, суд приходить до висновку, що спірні Додаткові угоди до договорів оренди землі позивач ОСОБА_1 не підписував та, відповідно, істотні умови цих Додаткових угод не погоджував, а тому такі Додаткові угоди до договорів оренди землі є неукладеними, а відповідач, ТзОВ «Борщівська аграрна компанія», не довів у встановленому законом порядку законності підстав користування належними позивачу земельними ділянками, якими він продовжує користуватися, чим порушується право ОСОБА_1 на користування та розпорядження належним йому майном.
Доводи представника відповідача про отримання орендодавцем орендної плати за користування відповідачем належними йому земельними ділянками не підтверджують дійсність оскаржуваних додаткових угод.
Крім того, суд вважає, що надані відповідачем докази, а саме копії платіжних існтрукцій (а.с.48-49) не можуть бути беззаперечним свідченням того, що ОСОБА_1 отримував орендну плату від ТзОВ «Борщівська аграрна компанія» саме за оспорюваними додатковими угодами, оскільки в даних документах відсутнє посилання на реквізити таких додаткових угод, а сторона позивача заперечує отримання орендної плати від відповідача саме за цими додатковими угодами.
Відповідно до ст. 317 та ст. 319 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном
Відповідно до частини першої статті 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.
Дія договору припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено (абзац другий частини першої статті 31 Закону України «Про оренду землі»).
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц , ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок; негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок.
Оскільки, після закінчення строку дії Договору оренди землі від 01.06.2015, який було укладено на 07 років з моменту державної реєстрації, тобто до 27.09.2022, та Договору оренди землі від 06.08.2015, який було укладено на 07 років з моменту державної реєстрації, тобто до 22.12.2024, не зважаючи на вимогу орендодавця ОСОБА_1 земельні ділянки не були йому повернуті орендарем, суд доходить висновку, що права позивача підлягають захисту шляхом усунення перешкод у користуванні належним позивачу майном шляхом повернення йому спірних земельних ділянок ТзОВ «Борщівська аграрна компанія».
Що стосується позовних вимог позивача в частині скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, то такі вимоги до задоволення не пдлягають з огляду на таке. 
Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є підставою для внесення відомостей (записів) про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; після початку відображення таких відомостей (записів) у цьому реєстрі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вичерпують свою дію. Тому належним способом захисту прав орендодавця, який у цих спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону № 1952-IV судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 513/879/19 (провадження № 14-49цс22)).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
З огляду на викладене, вимоги позову щодо скасування рішень про державну реєстрацію прав, здійснену на підставі оспорюваних додаткових угод до договорів оренди землі, не є належним способом захисту порушеного права позивача.
Позовних вимог про визнання відсутнім права оренди ОСОБА_1 не заявляв.
За таких обставин у задоволенні позовних вимог у частині скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень належить відмовити з огляду на обрання позивачем неналежного способу захисту.
Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 81, 109, 141, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Борщівська аграрна компанія» задовольнити частково.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні належними йому земельними ділянками : площею 1.2591 га, кадастровий номер 6120883200:01:001:0561, площею 1.3379 га, кадастровий номер 6120883200:01:001:0464, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зобов`язавши Товариство з обмеженою відповідальністю "Борщівська аграрна компанія" повернути йому дані земельні ділянки.
У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Борщівська аграрна компанія» в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 2422,40 грн.  

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:
Позивач - ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Борщівська аграрна компанія», місцезнаходження: м.Львів, вул.Манастирського А, буд.2-А, 66-69, Львівська область, код ЄДРПОУ 39793949.
Повне рішення складено 17 квітня 2026 року. 

Головуючий: Г.І.Зушман