20.03.26
33/812/129/26

Справа № 487/1355/25
 
Провадження № 33/812/129/26  

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року     м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Шаманської Н.О.
за участю секретаря  Шурми Є.М.
особи, яку притягнуто 
до адміністративної відповідальності   ОСОБА_1 
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 липня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік

у с т а н о в и в:

Згідно постанови судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 липня 2025 року та протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 252310 від 20 лютого 2025 року, ОСОБА_1 20 лютого 2025 року о 18:50 год. в м. Миколаєві по вул. Ігоря Бедзая, 48 керував транспортним засобом Fiat Uno державний номерний знак НОМЕР_1  з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме обстановка, що не відповідає дійсності, блідість обличчя, тремтіння кінцівок рук.  Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на бодікамеру № 474928, 470038.
Постановою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Не погодившись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Одночасно подав і клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначав, що судом його не було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи. Копія оскаржуваної постанови надіслана йому не була направлена у встановлену законом порядку та вручена не була, що позбавило його можливості своєчасно реалізувати своє право на її оскарження. Вказував, що про існування оскаржуваної постанови дізнався лише після отримання постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву про проведення судового засідання без його участі.
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає задоволенню з наступних підстав.
Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови судді місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.
Гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників справ про адміністративні правопорушення виступає передбачений у частині 2 статті 294 КУпАП порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.
Згідно положень частини 2 статті 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу.
Правило дотримання десятиденного строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення з дня її винесення, передбачене частиною 2 статті 294 КУпАП, надає потенційному апелянту достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади, період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
За приписами КУпАП, процесуальні дії під час провадження у справі про адміністративне правопорушення мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. 
За положеннями ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.
Вирішуючи питання про поновлення строку необхідно виходити з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. 
Так, причина пропуску строку звернення до апеляційного суду із апеляційною скаргою на постанову місцевого суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова ухвалена 09 липня 2025 року. Перевіркою обставин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови встановлено, що ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні під час розгляду даної справи. Відомості про направлення та вручення ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови у справі відсутні.
Зважаючи на викладене, доводи ОСОБА_1 , наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу.
Згідно ст.129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.
З точки зору дотримання права на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та враховуючи незначний пропуск строку та апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 липня 2025 року підлягає поновленню.
З урахуванням викладеного, керуючись ч.2 ст.294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 липня 2025 року.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського 
апеляційного суду Н.О.Шаманська