Справа № 700/852/25 
Провадження № 2/700/34/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді: Пічкура С.Д.,
з участю секретаря судового засідання: Нетребенко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
УСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 430791432 від 05.09.2020 року у розмірі 21380,00 грн. та судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме:судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.
Свої позовні вимоги обгрутовує тим, що 05.09.2020 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 430791432 на суму 11 000, 00 грн. у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 4QC666QQ. Перед укладенням Кредитного договору відповідач з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет: - перейшов на офіційний сайт Первісного кредитора - www.moneyveo.ua, зареєструвався на даному сайті, створивши особистий кабінет позичальника, за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора, заповнив та подав заявку на отримання грошових коштів в кредит, пройшов належну перевірку, знайомився та підтвердив згоду з офертою, індивідуальною частиною кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику (Додаток № 4), які є невід`ємною частиною кредитного договору, отримав на номер телефону, вказаний у заявці, надав згоду (акцепт) на пропозицію (оферту) первісного кредитора щодо укладання кредитного Договору (підписав Кредитний договір одноразовим ідентифікатором).
Згідно умов кредитного договору, кервісний кредитор виконав свій обов`язок та
перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у
розмірі: - 11000,00 грн. 05.09.2020 на банківську карту № 4149-43XX-XXXX-5426 відповідача, яку відповідач вказав у Заявці при укладенні кредитного договору. Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у
повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням.
28.11.2018 між Первісним кредитором та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ
ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» (далі – ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС») укладено
Договір факторингу № 28/1118-01 (далі – Договір факторингу 1). У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1. Первісний кредитор та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання Договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги № 107 від 10.11.2020, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги.
05.08.2020 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ
ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» (далі – ТОВ «ФК«ОНЛАЙН ФІНАНС») (далі – Договір факторингу 2) укладено Договір факторингу № 05/0820-01. ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання Договору факторингу 2 підписали Реєстр прав вимоги№ 10 від 31.07.2023 до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги.
20.10.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено Договір
факторингу № 20/10/23-03 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників № б/н від 20.10.2025 за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 21 380,00 грн.
ТОВ«ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором.
У період перебування прав вимоги у ТОВ«ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» зі сторони відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило
жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за Кредитним договором.
Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить – 21380,00 грн, яка складається з: 11000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 10380,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Дана сума також підтверджується випискою з особового рахунку на період 20.10.2025- 31.07.2025.
До позовної заяви представником позивача додано клопотання про витребування додаткових доказів у АТ «Приватбанк» належності платіжної картки відповідачу та факту зарахування коштів на картковий рахунок відповідача.
16 вересня 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» направлено на адресу суду витребувані докази.
Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому просить суд в задоволенні позову відмовити. Заперечив проти позову повністю з тих підстав, що первісний кредитор коштів по договору не переказував, а тому у нього не виникли права кредитора і не перейшли від нього до позивача;надана позивачем копія Кредитного договору не містить жодних підписів обохйого Сторін – ані «звичайних», ані «електронних», оскільки оригіналу такого договору не існує взагалі, наданий текст не має обов`язкових реквізитів електронного документа, а не погоджені у письмовій формі умови кредитування не можуть застосовуватись до правовідносин Сторін; Умови про «договірне» продовження строку кредитування та збільшенняфіксованої процентної ставки та витрат по кредиту є нікчемними, невідповідають законодавству України та правовим висновкам Верховного Суду, засадам добросовісності, розумності та справедливості цивільно-правовихзобов`язань. Суперечність умов договору має тлумачитись на користьспоживача кредитних послуг і мають бути застосовані умови більш сприятливі для споживача; На момент укладання договорів факторингу між Первісним кредитором і ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» право вимоги, яке не виникло, не могло перейти по ланцюгу до Позивача.
Належні докази фактичної оплати за перше відступлення права вимоги теж відсутні; 7000 грн. які Позивач вимагає як компенсацію витрат на правничу допомогу є витратами на ведення ним основної статутної господарської діяльності і не відповідають визначеним ЦПК України та ЄСПЛ критеріям фактичності, неминучості та необхідності. Адвокат Тараненко А.І. не здійснює незалежну адвокатську діяльність, а є єдиним засновником і кінцевим бенефіціаром ТОВ«ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», з яким ТОВ «ФК «ЕЙС» укладає договори
Має місце недоведеність позовних вимог з точки зору процесуального права, а всі сумніви мають тлумачитись на захист прав споживача кредитних послуг. До відзиву на позов долучено клопотання про витребування доказів. 
Позивач направив відповідь на відзив в якій вважає заперечення представника відповідача необґрунтованим та таким, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування зазначив, що при заповненні заявки на кредит відповідач особисто обрав
для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з
умовами Договору перед його підписанням. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до
договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного
документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього
Закону, є оригіналом такого документа. Одноразовий персональний ідентифікатор - 4QC666QQ направлено відповідачу 05.09.2020 о 17:57:32год. на номер мобільного телефону вказаний ним в Заявці на отримання грошових коштів – НОМЕР_1 ,
одноразовий персональний ідентифікатор введено відповідачем у відповідне
поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 05.09.2020 о
17:59:05. Підтвердженням здійснення перерахування кредитних коштів є факт
передачі Товариством відповідної платіжної інструкції надавачу платіжних
послуг, на основі якої кошти перераховуються за реквізитами платіжної
картки клієнта згідно з умовами Договору. Підтвердженням здійснення перерахування кредитних коштів є факт передачі Товариством відповідної платіжного доручення надавачу платіжних послуг, на основі якої кошти перераховуються за реквізитами платіжної картки клієнта згідно з умовами Договору. 16.09.2025 через підсистему ЄСІТС «Електронний Суд» до Суду завхідним № 3682/25 надійшла відповідь банка-емітента, якою доводиПозивача були підтверджені. Отже, Позивачем доведено факт виконання зобов`язання первинногоКредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та перерахуваннянарахунок Відповідача суми в розмірі 11000,00 грн. В свою чергу, Відповідачемжодних доказів, що спростовують вимоги Позивача або докази неотримання
кредитних коштів не надано. Перехід права вимоги за кредитним договором № 430791432 від 05.09.2020 відповідно до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020. Строк чинності договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020Відповідно до п.8.6 Додатки та додаткові угоди до даного Договору набувають чинності з моменту їх підписання обома Сторонами та становлять його невід`ємну частину. Таким чином, додатковими угодами №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022 продовжено строк дії Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 до 30.12.2024 включно, всііншіумови залишились без змін. Предметом Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 3 визначено,що під правом вимоги розуміється всі права клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, яківиникнуть в майбутньому. Тобто, Реєстр не є разовим документом, оскільки Договір факторингу передбачає (не забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів, у разі бажання та необхідності Сторін. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 09.01.1900 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК«Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 21380,00 грн (копія долучена до позовноїзаяви). Отже, договір № 05/0820 – 01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме 05.08.2020 - 30.12.2024. З урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Тобто підписання реєстру прав вимог - передача права вимоги відбулась в межах часових рамок чинностіДоговору факторингу – до 30.12.2024 р. 20.10.2023 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу №20/10/23-03. Згідно п.1.2 Договору перехід від Клієнта (ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») до Фактора (Позивач) Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком №2. Згідно витягу з Реєстру боржників від ТОВ «ФК «ОнлайнФінанс» до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача на
загальну суму 21380,00 грнНа підтвердження переходу права вимоги до позивача, разом з позовною заявою долучено Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором
факторингу №20/10/23-03 від 20.10.2023. Разом із тим, з метою забезпечення всебічного та об`єктивного розгляду справи, Позивач додав до матеріалів позову копії акту звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2020 року зі сплати суми фінансування за
Реєстром прав вимоги № 107 від 10.11.2020 року за Договором факторингу №
28/1118-01 від 28.11.2018 року та платіжних інструкцій, що підтверджують
проведення оплати за набуття права грошової вимоги за Договорами
факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 та № 20/10/23-03 від 20.10.2023 (
Додаток 14, 17,21 до позовної заяви). Щодо направлення письмового повідомлення боржнику щодо зміни сторони кредитора. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового
кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не
звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Щодо виписки з особового рахунку.
Позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань
відсотків, що свідчить про його сумлінне ставлення до своїх прав та
обов`язків як нового кредитора. Щодо нарахування відсотків за кредитним договором. Відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу
ознайомитися з умовами Договору перед його підписанням.
 Часткова сплата Відповідачем заборгованості доводить його освідомленість щодо укладення договору та існування заборгованості за ним. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором. Відповідач не відмовлявся від одержання кредиту, свою згоду на укладення кредитного договору не відкликав, не звертався за додатковим роз` ясненням положень договору, тобто не скористалася цим своїм правом. Всі нарахування відсотків нараховувались в межах погоджених умовКредитного договору. 
Враховуючи порушення Відповідачем зазначених норм матеріального права, що регулюють договірні зобов`язання, та умов договору в частиніповернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитомта процентів за неправомірне користування чужими грошовими коштами.
У позивача наявні всі правові підстави для стягнення відсотків закредитним договором як в межах строку його дії (відповідно до ст.1048 ЦК України) так і після спливу строку кредитування (відповідно до ст.625 ЦК України). 
Щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу. ля визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п. 3.4 Договору про надання правничої допомоги 05/06/25-02 від 05.06.2025 року, після належного виконання доручення Адвокатське бюро надає Клієнту Акт прийому-передачі наданих послуг. Позивачем долучено акт прийому-передачі виконаних робіт, що свідчить про належне виконання наданих послуг, а отже робота адвоката виконана належним чином. клопотання Представника Відповідача про зменшення судових витрат є таким, що не підлягає задоволенню. З приводу заявленого клопотання про витребування доказів представник позивача направив заперечення в якому просить клопотання про витребування оригіналів документів залишити без задоволення.
Представник відповідача направив заперечення на відповідь на відзив в якому підтримав свої клопотання і просить їх розглянути і задовільнити та прийняти рішення про відмову у позові.
Позивачем надано додаткові пояснення у справі, які просить врахувати при розгляді справи та позовні вимоги задовільнити. 

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 02.09.2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та постановлено здійснювати розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без їх участі. Проти внесення заочного рішення не заперечують.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином.
На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 05.09.2020 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 було укладено договір № 430791432, відповідно до якого Товариство зобов`язується надати Позичальникові Кредит без конкретної
споживчої мети, на суму 11000 грн 00 коп. (одинадцять тисяч грн. нуль коп.) на умовах строковості,зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, нараховані згідно п. 1.3., п. 1.4. або п. 1.5. цього Договору. Згідно додатку 1 до договору № 430791432 від 05.09.2020р., сторони погодили наступний Графік розрахунків:сукупна вартість Кредиту за Дисконтною ставкою складає 138,40% від суми Кредиту (упроцентному вираженні) або 15224 грн 00 коп. (п`ятнадцять тисяч двісті двадцять чотири грн. нуль коп.) (у грошовому вираженні) та включає в себе: проценти за користування Кредитом у розмірі 38,40% від суми Кредиту (у процентномувираженні) або 4224 грн 00 коп. (у грошовому виразі);
2) суму Кредиту у розмірі 11000 грн. (у грошовому вираженні). У випадку надання Кредиту не в день укладення Договору, Термін платежу автоматично
зміщується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до датинадання Кредиту, та є 30 (тридцять) днем користування Кредитом починаючи з дати отримання КредитуПозичальником. У разі користування Кредитом понад строк, вказаний в п. 1.2 Договору, до відносин міжСторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою, в порядку
передбаченому Договором.
Вказаний договір разом із графіком розрахунку, який є додатком №1 до договору №430791432 був підписаний шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором 4QC666QQ.
На підтвердження факту отримання відповідачем вказаних коштів за кредитним договором у спосіб та в обсязі, зазначених в позовній заяві, представник позивача надав суду копію платіжного доручення № f0f82f23-7556-4439-b4b3-4fc3ac0b98fb  від 05.09.2020 на суму 11 000,00 грн.,призначення платежу:переказ коштів згідно договору № 430791432 від 05.09.2020, ОСОБА_1 , код НОМЕР_2 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_3 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer.
Зарахування та використання коштів відповідачкою стверджується також випискою АТ ПриватБанк", з якої також вбачається факт зняття кошітв відповідачкою у селищі Лисянка.
Відтак, вищенаведеними доказами та обставинами справи підтверджується факт укладення між сторонами кредитного договору від 05.09.2020.
Згідно виписки по рахунку, наданої суду, вбачається, що відповідач користувалася наданими кредитними коштами.
Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного "Манівео швидка фінансова допомога", яке є первісним кредитором, відповідач має заборгованість за кредитом, станом на 10.11.2020, в розмірі 11000,00 грн., за відсотками в розмірі 10152,00 грн. Також, з даного розрахунку вбачається, що відповідачем здійснювалась оплата за вказаним кредитним договором тричі 08.10.2020 в сумі 315,00 грн, 16.10.2020 в сумі 15,00 грн,26.10.2020 в сумі 1860 грн., що в загальному розмірі становить 2190,00 грн.
28.11.2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено Договір факторингу № 28/1118-01. Відповідно до пункту 8.2 договору, строк дії цього Договору закінчується 28.11.2019 року.
28.11.2019 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено Додаткову угоду №19 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року, інші умови залишено без змін.
31.12.2020 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до якої Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року було викладено у новій редакції. Відповідно до пункту 8.2 Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції від 31.12.2020 року), строк дії цього Договору закінчується 31 грудня 2021 року.
31.12.2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено додаткову угоду № 27 від 31.12.2021 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2022 року.
31.12.2022 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено додаткову угоду № 31 від 31.12.2022 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2023 року.
31.12.2023 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено додаткову угоду № 37 від 31.12.2023 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2024 року.
Згідно витягу з реєстру прав вимоги № 107 від 10.11.2020 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 укладеного між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" до останнього перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 21152,00 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного "Таліон Плюс"станом на 31.07.2023, відповідач має заборгованість за кредитом у сумі 11000,00 грн. та заборгованість за відсотками у сумі 10380, 00 грн. Також, з даного розрахунку вбачається, що відповідачем здійснювалась оплата за вказаним кредитним договором 11.11.2020 в сумі 8000,00 грн.
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до 8.2 якого строк дії цього Договору закінчується 04 серпня 2021 року.
03.08.2021 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено додаткову угоду № 2 до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 року, відповідно до п. 1 якої Сторони домовились продовжити строк дії Договору до 31.12.2022 року включно.
30.12.2022 р. між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено додаткову угоду № 3 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року, відповідно до п. 1 якої Сторони домовились продовжити строк дії Договору до 30.12.2024 включно.
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, від ТОВ "Таліон Плюс" до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 21380,00 грн .
20.10.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» було укладено Договір факторингу №20/10/23-03 відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» було відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. За цим договором Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно до п.1.2. перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників (згідно з Додатком), після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги.
Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить – 21380,00 грн, яка складається з: 11000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 10380,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. 0,00 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Дана сума також підтверджується випискою з особового рахунку на період 20.10.2025- 31.07.2025.

Згідно зіст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1ст.627 ЦК України).
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України.)
Абзац другий ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів Україниможе мати електронну форму.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті205,207 ЦК України).
Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до п.6 ч.1ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Згідно зі статтею 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 слідує, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першоюст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
З урахуванням вищенаведено суд дійшов висновку, що з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Ейс» заборгованість за кредитними договором в сумі 21380,00 грн.
З огляду на викладене, заперечення відповідачки та її представника не можуть братися до уваги, оскільки спростовані поданими позивачем доказами. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача витрати понесені позивачем за оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Іншими витратами є зокрема витрати на професійну правничу допомогу ( п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України).
Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, а також значення справи для сторони.
Аналогічні критерії застосовуються Європейським судом з прав людини при визначенні розміру справедливої компенсації потерпілій стороні на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначений підхід ілюструється у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§95). Варто зауважити, що чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі. Однак, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.
Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Також, у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.
У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені в установленому порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема, постановами Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 923/560/17, від 10 листопада 2021 у справі № 329/766/18, від 01 вересня 2021 у справі № 178/1522/18.
Суд, враховує, що визначення обсягу доказової бази, в тому числі на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, є безпосереднім правом кожного учасника справи, а вирішення питання щодо належності, допустимості, достовірності та достатності таких доказів належить до компетенції суду під час розгляду заяви щодо розподілу судових витрат по суті.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зобов`язаний врахувати подані стороною докази та надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.
Документально підтвердженими витратами позивача на правову допомогу є Договір № 05/06/25-02 про надання правової допомоги від 05.06.2025 року між ТОВ «ЕЙС (як клієнт) та адвокатським бюро «ТАРПАНЕНКО ТА ПАРТРЕРИ», акт отримання правової допомоги від 25.06.2025 року.
Розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне заяву задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача чотири тисячі гривень витрат на правничу допомогу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 247, 259, 263-265, 280, 281ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" (код ЄДРПОУ 42986956, юридична адреса: Україна, 02090, місто Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005) заборгованість за договором № 430791432 від 05.09.2020 року у розмірі 21380 (двадцять одна тисяча триста вісімдесят) гривень 00 коп.
Стягнути з ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" (код ЄДРПОУ 42986956, юридична адреса: Україна, 02090, місто Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005) витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп. та 4 000 грн. витрат на правничу допомогу.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сергій ПІЧКУР