ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 711/8790/25 Суддя (судді) першої інстанції: Кондрацька Н.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ганечко О.М.,
суддів Василенка Я.М.,
Кузьменка В.В., 

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 23 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 3 роти 1 батальйону УПП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Керницького Тараса Романовича, Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення,
У С Т А Н О В И В :

До Придніпровського районного суду міста Черкаси звернувся з позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 3 роти 1 батальйону УПП в Хмельницькій області Керницького Т.Р., УПП в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13 вересня 2025 року за адресою Хмельницька область, дорога А/Д М30 Стрий Умань - Дніпро - Ізварине 277км 700м на блок-посту поліцейським Керницьким Тарасом Романовичем, був зупинений автомобіль Mitsubishi Eclipse, яким керував ОСОБА_1 . Після зупинки поліцейський звинуватив водія в порушенні вимог знаку 3.41 «Контроль», а саме здійсненні руху без зупинки, чим порушив п. 8.4 ПДР - Порушення вимог заборонних знаків. На переконання позивача блок-пост не відповідності узгодженій схемі та має помилки в самій схемі. Так, є не відповідність встановленого знаку 3.41 згідно ДСТУ 4100:2021, а саме з жовтим фоном, є не відповідність ступінчатому використанню знаків 3.29, а саме перевищення максимально допустимого кроку зниження швидкості.
Ухвалою суду від 25.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.
До суду 21.10.2025 надійшов відзив на позовну заяві від представник Департаменту патрульної поліції УПП в Хмельницькій області. У відзиві зазначається, що вважає вимоги позивача безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на те, що позивач не суб`єктом, що має право скасовувати рішення щодо організації дорожнього руху, в даному випадку схему організації дорожнього руху на даній ділянці дороги, чинну і на даний момент. У даному випадку, водія притягнуто до адміністративної відповідальності саме за невиконання вимог п. 3.41 ПДР України, а не за інші порушення правил, просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.
Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкасти від 23 грудня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2026, 13.03.2026 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду в порядку у відкритому судовому засіданні на 08 квітня 2026 р.
У судове засідання сторони не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду апеляційної скарги, при цьому, від апелянта до суду надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі. Колегія суддів вирішила за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у письмовому провадженні.
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно оскаржуваної постанови серії ЕНА № 5711434, 13 вересня 2025 року об 11:57:41 (дорога А/Д М30 Стрий - Ізварине 277км 700м), водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Мітсубіші д.н.з. НОМЕР_1 на А/Д М-30 277 км. + 700 м. не виконав вимогу д.з. 3.41 ПДР України, який встановлено з поетапним обмеженням швидкості руху, шляхом встановлення необхідної кількості знаків 3.29 ПІДР України, а саме здійснив рух без зупинки, чим порушив п. 8.4 (в) Правил дорожнього руху України порушення вимог заборонних знаків. Постанову виніс інспектор 2 взвод 3 ротиа1 батальйону УПП в Хмельницькій області Керницький Т.Р.
Позивач не погоджуючись з постановою звернувся до суду.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що на відео зафіксовано рух авто, візуально знак 3.41 з лицевої сторони, проїзд указаного знаку без зупинки та після цього різкий рух поліцейського жезлом вгору та вниз.
На переконання суду, навіть якщо знак не відповідає ДСТУ, але при цьому є видимим, то сама лише його невідповідність стандартам не виключає обов`язку дотримання вимог дорожнього знаку.
Як зазначив суд, чинне нормативне регулювання порядку використання дорожніх знаків не забороняє можливості використання будь-яких дорожніх знаків у випадках, не передбачених стандартом ДСТУ 4100:2021 та Правилами дорожнього руху, якщо необхідність такого застосування обґрунтована конкретними умовами дорожнього руху (п. 14.1.4 ДСТУ 4100:2021), наближаючись до такого дорожнього знаку та стаціонарного блок-посту, позивач мав виконати вимоги ПДР та здійснити зупинку свого транспортного засобу.
Щодо твердження позивача, що він керувався правилами пріоритетності, за якими регулювальник має вищий пріоритет перед дорожніми знаками, і не здійснив зупинку, побачивши рух жезлом, суд не прийняв вказаного до уваги, оскільки, позивач, під час зупинки транспортного засобу не повідомляв, що не здійснив зупинку зважаючи на сигнал поліцейського, а у судовому засіданні позивач підтвердив факт того, що він не зупинив свій транспортний засіб перед дорожнім знаком 3.41 при переїзді блок-посту, а у позовних вимогах серед іншого є посилання на введення його в оману жестами поліцейського, що ніяким чином не звільняє позивача від адміністративної відповідальності.
Із урахуванням наведеного, суд відмовив у задоволенні позовних вимог.
Натомість, ОСОБА_1 вважає вказані висновки суду необґрунтованими та помилковими, оскільки постанова винесена відповідачем, є незаконною виходячи з наступного: наявна невідповідність розміщених та встановлених дорожніх знаків 3.41 згідно ДСТУ 4100:2021, а саме з жовтим фоном, та не відповідність та порушення розміщення знаків ступінчатому використанню 3.29, а саме перевищення максимально допустимого кроку зниження швидкості; виконання позивачем перед проїздом знаку 3.41 «Контроль», вимоги поліцейського, який показав жезлом та жестом «проїзд без зупинки».
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань зокрема регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.
Пунктом 8.2-1розділу 8 Правил дорожнього руху, встановлено, що дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.
Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.
Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.
Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).
Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.
Пунктами 8.1-8.. ПДР України, визначено також, що регулювання дорожнього руху здійснюється окрім дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, також регулювальниками. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією. Тимчасові дорожні знаки розміщуються на переносних пристроях, дорожньому обладнанні або закріплюються на щиті з фоном жовтого кольору і мають перевагу перед постійними дорожніми знаками.
Пунктом 8.4 в) цих Правил, передбачено дію дорожніх знаків, зокрема заборонних знаків, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.
Дорожній знак 3.41 ПДР України, «Контроль» забороняє проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (пост Національної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду та платних дорогах тощо).
Вказівка на заборону проїзду без зупинки перед контрольними пунктами чітко свідчить, що виїжджати на контрольний пункт без зупинки заборонено, що спрямовано на забезпечення належної організації здійснення заходів на контрольному пункті для виконання завдань і мети установлення контрольного пункту, залежно від виду контрольного пункту. Водій при наближенні до дорожнього знаку 3.41 "Контроль" повинен знизити швидкість і повністю зупинитися і не в`їжджати на контрольний пункт, тим самим не заважати здійсненню заходів контролю на ньому уповноваженим особам щодо інших водіїв. Після отримання дозвільного сигналу або вказівки співробітника на пункті контролю продовжити рух на пункт контролю для здійснення заходів контролю і продовжити рух тільки після отримання дозволу.
Контрольні пропускні пункти можуть мати місця, призначені для здійснення контрольних заходів, а також місця, призначені для інших цілей, як то розташування персоналу, тощо.
Так, блокпост - посилений контрольно-пропускний пункт, який за рішенням військового командування тимчасово встановлюється на вході/виході (в`їзді/виїзді) на територію/з території, де введено воєнний стан і встановлено особливий режим (за винятком державного кордону), на якому облаштовуються місця для перевірки осіб, транспортних засобів, багажу та вантажів, позиції вогневих засобів та бойової техніки, місця для відпочинку та забезпечення життєдіяльності особового складу, який виконує завдання на такому пункті, до складу якого можуть входити службові особи військових формувань та правоохоронних органів, які відповідно до закону залучені до здійснення заходів правового режиму воєнного стану (п. 3 Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2021 №1455).
Застосовується указаний знак лише за умови обов`язкового поетапного обмеження швидкості руху шляхом попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29 та (або) 3.31 згідно з вимогами пункту 12.10 цих Правил.
Відповідно до вимог пункту 14.5.33 Національного стандарту України ДСТУ 4100:2021 «Безпека дорожнього руху. Знаки Дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» Знак 3.41 «Контроль» застосовують для заборони ТЗ проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (пост Національної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо). Перед наближенням до місця встановлення знака 3.41 потрібно застосувати ступінчасте обмеження швидкості за допомогою попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29 відповідно до 14.5.25 та/або 3.31.
У контексті доводів апелянта про те, що постанова винесена Відповідачем через невідповідність розміщених та встановлених дорожніх знаків 3.41 згідно ДСТУ 4100:2021, а саме з жовтим фоном, та не відповідність та порушення розміщення знаків ступінчатому використанню 3.29, а саме перевищення максимально допустимого кроку зниження швидкості, колегія суддів звертає увагу на наступне.
Як вбачається із матеріалів справи, на відео зафіксовано рух авто, візуально знак 3.41 з лицевої сторони, проїзд указаного знаку без зупинки та після цього різкий рух поліцейського жезлом вгору та вниз.
Разом із тим, суд апеляційної інстанції ураховує, що ДСТУ 4100:2021 встановлює стандарти для дорожніх знаків, однак, навіть якщо знак не відповідає ДСТУ, але при цьому є видимим, то сама лише його невідповідність стандартам не виключає обов`язку дотримання вимог дорожнього знаку, на чому цілком обґрунтовано наголосив і суд першої інстанції.
Водночас, із наданого відео позивачем вбачається, що дорожній знак 3.41 є повністю видимий, а тому він мав реальну можливість побачити цей знак і зобов`язаний був виконати вимогу цього дорожнього знаку, здійснивши зупинку транспортного засобу.
Також, з матеріалів справи вбачається (відеофіксації), що перед наближенням до місця встановлення знаку 3.41, застосовано ступінчасте обмеження швидкості за допомогою попереднього встановлення знаків 3.29.
Між тим, установлена кількість знаків надає можливість водієві поступово знизити швидкість до зупинки, а відсутність знаку з певним цифровим визначенням швидкості саме по собі не надає право водієві не виконувати заборонний знак.
Колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що на території України введено воєнний стан, а перевірка документів для встановлення осіб, які здійснюють рух автомобілем здійснюється через стаціонарні блокпости, що і обумовлено необхідністю встановлення знаку 3.41 «Стоп-контроль».
Отже, наближаючись до такого дорожнього знаку та стаціонарного блок-посту, позивач мав виконати вимоги ПДР та здійснити зупинку свого транспортного засобу.
Натомість колегією суддів встановлено, що апелянт наближаючись до блокпоста поступово знижував швидкість руху та безпосередньо виконував вимоги регулювальника, який здійснював кругові рухи жезлом для продовження руху після проїзду попереднього транспортного засобу (вантажівки) та не припиняв чітко та однозначно цей рух проїзд без зупинки, проте у момент проїзду позивачем знаку 3.41 «Контроль», поліцейський змінив рух жезлом із вимогою зупинки транспортного засобу.
Згідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України регулювальник - поліцейський, що виконує регулювання дорожнього руху у форменому одязі підвищеної видимості з елементами із світлоповертального матеріалу за допомогою жезлу, свистка. До регулювальника прирівнюються працівники військової інспекції безпеки дорожнього руху, дорожньо-експлуатаційної служби, черговий на залізничному переїзді, поромній переправі, які мають відповідне посвідчення та нарукавну пов`язку, жезл, диск з червоним сигналом чи світлоповертачем, червоний ліхтар або прапорець, та виконують регулювання у форменому одязі.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що поліцейський був одягнутий у світловідбивний жилет, поліцейську форму, мав нагрудний знак та давав вказівки, мав жезл, матеріалами справи підтверджується, як ОСОБА_1 виконував вимогу регулювальника щодо проїзду без зупинки блокпоста, виходячи із п. 8.3 ПДР України, надав перевагу сигналам регулювальника який показав жезлом та жестом «проїзд без зупинки» перед вимогою дорожнього знаку 3.41 «Контроль».
Згідно статті 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в справах про притягнення до адміністративної відповідальності, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним та обґрунтованим і не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.
Тож, колегія суддів вважає, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, який є предметом спору, позаяк, останній виконував вимогу поліцейського для проїзду блок-посту без зупинки, при цьому, нечіткість та неоднозначність жестів поліцейського, не може бути підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Колегія суддів діє в межах ч. 1 ст. 308 КАС України та переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Ураховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги позивача частково спростовують висновки суду першої інстанції та є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.
Судові витрати підлягають розподілу, згідно норм ч. 1 ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 139, 243, 244, 311, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 23 грудня 2025 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 3 роти 1 батальйону УПП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Керницького Тараса Романовича, Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову, серії ЕНА № 5711434 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 13.09.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1514 грн (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень).

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Ганечко 

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко