П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 568/1490/24
Провадження № 22-ц/4815/438/26

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого-судді – Шимківа С.С.,
суддів: – Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.
секретар судового засідання – Хлуд І.П.

учасники справи: 
заявник – ОСОБА_1 ,
заінтересована особа – Радивилівська міська рада Дубенського району 
Рівненської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Свирид Мирославою Володимирівною, на рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 18 листопада 2025 року (ухвалене у складі судді Сільман А.О., присяжних: Воронко Л.В., Гнатюк Н.Ю., повний текст рішення складено 18 листопада 2025 року) у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Радивилівська міська рада Дубенського району Рівненської області про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки над нею та призначення опікуна, –

в с т а н о в и в :

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна.
Заяву обґрунтовував тим, що його батько ОСОБА_2 через свою хворобу не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, не може самостійно забезпечувати себе харчуванням, ліками, потребує стороннього догляду.
Просив визнати недієздатним та встановити опіку над батьком ОСОБА_2 та його призначити опікуном.
Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 18 листопада 2025 року заяву ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна - задоволено частково.
Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 недієздатним та встановити над ним опіку.
В іншій частині заяви - відмовлено.
До призначення опікуна над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки зі здійснення над ним опіки покладено на Орган опіки та піклування Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області.
Визначено строк дії судового рішення два роки з моменту набрання рішенням законної сили.
Рішення суду мотивовано тим, що  ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи, потребує щоденного стороннього догляду, внаслідок у нього психічного розладу не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а відтак, вимоги заяви в частині визнання ОСОБА_2 недієздатним обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Однак, суд не знаходить підстав для задоволення заяви в частині призначення заявника ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_2 .
Не погоджуючись із рішенням суду, представник ОСОБА_1 – адвокат Свирид Мирослава Володимирівна подав апеляційну скаргу на рішення суду, у якій покликається на незаконність оскаржуваного рішення.
Вказує, що дружина ОСОБА_2 за станом здоров`я не має змоги здійснювати догляд за ним. Фактично догляд здійснює син – заявник ОСОБА_1 .
Щодо доньки ОСОБА_2 – ОСОБА_3 протягом останніх 15 років перебуває за кордоном, а останнім часом в Німеччині з 01 жовтня 2023 року.
Заявник має відстрочку від проходження військової служби на підставі п.9 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 р. № 3543-ХІІ, тому встановлення опіки над батьком ОСОБА_2 не вплине на проходження військової служби.
Просить суд скасувати рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 18 листопада 2025 року, в частині відмови у призначенні опікуна – ОСОБА_1 та призначити його опікуном недієздатного батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутностінеоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною.
Відповідно до ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 39, частина перша статті 40 ЦК України).
Судом встановлено, що  ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 30.10.1984 (а.с. 11).
З довідок про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №647/02-10 від 05.09.2024 р. вбачається, що до складу сім`ї ОСОБА_1 входить його батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_4 , проживають, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).
ОСОБА_2 внаслідок дисфункції головного мозку з вираженим психоорганічним синдромом, що досягає рівня вираженого недоумства, яке є хронічним, стійким психічним розладом, не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи № 706 від 09.09.2025 р. встановлено, що страждає на розлади особистості та поведінки (а.с. 56-57).
Згідно з частинами першою-третьою статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун.
Статтею 55 ЦК України передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ст. 60 ЦК України).
Опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника (ст. 62 ЦК України).
Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.
Частиною першою статті 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.
Виходячи з аналізу частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України, обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.
Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має як найкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.
У поданні Органу опіки та піклування виконавчого комітету Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області про доцільність призначення  ОСОБА_1 опікуном над хворим батьком ОСОБА_2 визнано за доцільне призначити ОСОБА_1 опікуном над хворим батьком ОСОБА_2  (а.с. 26-27).
Відповідно до положень ч.2 ст. 89 ЦПК України подання Органу опіки та піклування про доцільність призначення  ОСОБА_1 опікуном над хворим батьком ОСОБА_2 не має для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Як зазначено Верховним Судом у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 496/4271/16-а (провадження № 11-606апп18) рішення виконавчого комітету як органу опіки та піклування є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків у осіб, яких рекомендовано призначити опікунами, таке рішення не порушує прав та обов`язків інших опікунів та підопічного. Правові наслідки для інших опікунів, підопічного виникають виключно в результаті постановлення рішення судом, в процесі чого саме і відбувається оцінка усіх доказів у сукупності, зокрема й оскаржуваного рішення органу опіки та піклування, яке не має наперед встановленої сили для суду, який розглядає справу і вирішує правове питання призначення опікуна недієздатній особі.
Окрім того, згідно правової позиції Верховного Суду, що висловлена у постанові від 28 травня 2025 року у справі № 641/7190/23 станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном/піклувальником недієздатної/обмежено дієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи піклувальником.
З матеріалів справи вбачається, що дружина ОСОБА_2 – ОСОБА_4 проживає разом із недієздатним, окрім того у недієздатного ОСОБА_2 є донька ОСОБА_5 . Обставин неможливості здійснення вищезазначеними особами догляду за ОСОБА_2 судом не встановлено. 
За вказаних обставин, місцевим судом правомірно відмовлено у призначенні ОСОБА_1 опікуном над недієздатним батьком ОСОБА_2 .
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи та застосовано правові норми, які підлягали до застосування, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Свирид Мирославою Володимирівною залишити без задоволення, а рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 18 листопада 2025 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Повний текст рішення суду виготовлено 13 березня 2026 року

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.