Справа № 127/36527/25 
Провадження № 23-з/801/9/26
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції 
Доповідач: Міхасішин І. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2026 року	м. Вінниця	

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Вінницького апеляційного суду Міхасішин І.В. отримавши заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Вінницького апеляційного суду від 25 лютого 2026 року за нововиявленими обставинами у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП, -

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 січня 2026 року визнано ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 і ст. 122-4 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.. 
25 лютого 2026 року постановою Вінницького апеляційного суду апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , залишено без задоволення. Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 січня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 та статтею 124 КУпАП, залишено без змін.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 02 березня 2026 року заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Вінницького апеляційного суду від 25 лютого 2026 року за нововиявленими обставинами у цій справі повернуто заявнику.
09 березня 2026 року на адресу Вінницького апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла повторна заява про перегляд постанови Вінницького апеляційного суду від 25 лютого 2026 року за нововиявленими обставинами.
Обґрунтовуючи заяву, заявник посилається на те, що в матеріалах справи фізично відсутній диск на якому зафіксовано факт руху останнього. Вважає, що за відсутністю відеозапису в матеріалах справи показання свідка ОСОБА_2 набувають статусу ключового доказу.
Суд поклав в основу «Письмові пояснення потерпілого ОСОБА_3 , де він зазначив: «Стверджувати не можу ». Ці пояснення були отримані 20.01.2026 року за відсутністю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, що порушує ст. 272 КУпАП та принцип безпосередності дослідження доказів.
Також надано суду клопотання про долучення правової позиції щодо застосування рішення КСУ № 1-р/2019 та додаткові пояснення.
Дослідивши вказану заяву, апеляційний суд прийшов до висновку, що заяву слід повернути заявнику з огляду на таке.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути переглянута лише в апеляційному порядку. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню у касацйному порядку не підлягає.
Повноваження суду при розгляді конкретної справи визначені відповідним процесуальним законом, зокрема у справах про адміністративні правопорушення - КУпАП, який містить норми як матеріального так і процесуального права.
Главою 24-1КУпАП також передбачено перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.
Іншого порядку перегляду судових рішень по справах про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, у тому числі за нововиявленими обставинами, чинним законодавством не передбачено.
Статтею 459 КПК України, дійсно передбачено перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами або виключними обставинами, але це стосується лише вироків та ухвал, які ухвалені або постановлені у кримінальних провадженнях, а діюча норма КПК України не розповсюджується на судові рішення, ухвалені в порядку КУпАП.
Верховний Суд в ухвалі від 15.10.2019 року, провадження №51-4998ска19, дійшов висновку, що нормами КУпАП не передбачена ні можливість касаційного оскарження постанови апеляційного суду у справі про адміністративне правопорушення, ані можливість перегляду такої постанови Верховним Судом за нововиявленими обставинами.
Так само нормами КПК не передбачено можливості перегляду за нововиявленими обставинами судових рішень у справах про адміністративні правопорушення.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що застосування аналогії права в даному випадку є неприйнятним, оскільки це порушувало б загальні принципи судочинства, зокрема принцип правової визначеності.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У відповідності до рішення ЄСПЛ у справі «Васильєв проти України» (заява №11370/02) від 21 червня 2007 року, повноваження судів вищої інстанції переглядати справи повинне використовуватись для виправлення судових помилок та неправильності у здійсненні правосуддя, а не для проведення нового розгляду справи. Перегляд справи не повинен розглядатися як замаскована апеляція, а сама лише можливість існування двох точок зору на предмет не є підставою для повторного розгляду справи. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її рішення.
З огляду на те, що чинним законодавством не передбачено перегляд постанови у справі про адміністративне правопорушення за нововиявленими обставинами, тому постанова Вінницького апеляційного суду від 25 лютого 2026 року не може бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Вінницького апеляційного суду від 25 лютого 2026 року за нововиявленими обставинами у цій справі повернути заявнику.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя І.В. Міхасішин