Деражнянський районний суд Хмельницької області 
вул.Миру,43 м.Деражня, Хмельницький район, Хмельницька обл., Україна ін.32200
Справа № 673/172/26 
Провадження № 1-кп/673/87/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2026 р.	м. Деражня	

Деражнянський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючого судді – ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Деражня кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026243300000042 від 01.02.2026 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коржівці Деражнянського району Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, неофіційно працюючого різноробочим, який має на утримані одну малолітню дитину, не судимого, - 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 26.07.2024 (справа №673/684/24), яка набрала законної сили 22.08.2024, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.
У подальшому, 11.01.2025, близько 19 год. 46 хв. ОСОБА_4 , знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, діючи умисно, всупереч рішенню суду, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ч. 1 ст. 129 Конституції України, відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, будучи позбавленим права на керування транспортними засобами, порушуючи п.п. 2.5а та 2.1.а ПДР України, перебуваючи в селищі Лозове по вулиці Залізнична, Деражнянської ТГ, Хмельницького району Хмельницької області, керував автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21051», державний номерний знак НОМЕР_1 , та за порушення п.п. 2.5а, 2.1.а, 2.4 Правил дорожнього руху був зупинений працівниками СПД №1 поліції відділу поліції № 3 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, якими складено стосовно ОСОБА_4 протокол серії ЕПР 1 №218561 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 11.01.2025 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, протокол серії ЕПР 1 №218597 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 11.01.2025 за ч. 5 ст. 126 КУпАП та протокол серії ЕПР 1 №218592 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 11.01.2025 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Постановою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 07.02.2025 (справа №673/68/25), яка набрала законної сили 18.02.2025, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП, ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.
У подальшому, 01.02.2026 близько 15 год. 50 хв. ОСОБА_4 , знаючи про наявність вказаних вище постанов Деражнянського районного суду Хмельницької області та будучи ознайомленим з ними, з метою невиконання вищезазначених постанов суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість їх виконати, діючи умисно, всупереч рішенню суду, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ч. 1 ст. 129 Конституції України, будучи позбавленим права на керування транспортними засобами, в с. Корживці по вул. Павла Лісового, 8 Деражнянської ТГ Хмельницького району Хмельницької області керував автомобілем марки «ЗАЗ» моделі «110307-42», державний номерний знак НОМЕР_2 , та за порушення п. 2.1.а Правил дорожнього руху був зупинений працівниками СПД№1 поліції відділу поліції № 3 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, якими винесено стосовно ОСОБА_4 постанову серії ЕНА №6600033 від 01.02.2026 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, не виконав постанови Деражнянського районного суду Хмельницької області від 26.07.2024 (справа №673/684/24), від 07.02.2025 (справа №673/68/25), які набрали законної сили, щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість їх виконати.
За вказані дії ОСОБА_4 обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, тобто в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, визнав повністю та визнав фактичні обставини кримінального правопорушення, дав покази відповідно до яких він не зважаючи на постанови суду якими його позбавили права керування у зв`язку із тим, що йому потрібно було їздити в селище Лозове у особистих справах, а іншого транспорту на той час не було, змушений був керувати транспортним засобом. При цьому автомобіль на якому він їздив не належить йому на праві власності. Його притягували до відповідальності декілька разів, останній раз зупинили працівники поліції в лютому 2026 року. На разі має заборгованість за призначеними штрафами близько 180 тисяч гривень, при цьому його середньомісячний дохід складає близько 20 тисяч гривень.
Також зазначив, що усвідомлює неправильність своєї поведінки, розкаюється у вчиненому та буде намагатись виправитись.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, доведена повністю.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 382 КК України, тобто як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
При призначенні покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні малолітню дитину .
Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуюче викладене, тяжкість скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, особу обвинуваченого, суд приймаючи до уваги положення ст. 65 КК України, вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання, у виді позбавлення волі на строк в межах передбачених санкцією ч. 1 ст. 382 КК України.
Разом з тим, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства із застосуванням положень ст. 75 КК України та звільнення від відбування покарання з випробовуванням та встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України. 
Саме таке покарання, на думку суду необхідне й достатнє для забезпечення не тільки кари, а й виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами. 
При цьому, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_4 більш м`якого покарання у виді штрафу, оскільки під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений має значну заборгованість зі сплати штрафів призначених постановами суду та на протязі тривалого часу не усуває її, також на думку суду це не сприятиме досягненню мети передбаченої ст. 50 КК України.
Запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов не пред`являвся.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 368- 371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення»;.
Речові докази, а саме: 
- автомобіль марки ЗАЗ 110307-42 д.н.з. НОМЕР_2 – повернути власнику ОСОБА_5 ;
- копії постанов Деражнянського районного суду від 26.07.2024 (справа №673/684/24 провадження №3/673/465/24), від 07.02.2025 (справа №673/68/25 провадження №3/673/105/25) про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, копію апеляційної скарги ОСОБА_4 , копію постанови Хмельницького апеляційного суду від 22.08.2024 (справа №673/684/24 провадження №33/4820/582/24), копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.11.2024 ВП №76480114, копії протоколів серії ААД №669356 від 22.06.2024, ААД №669320 від 22.06.2024, ААД №669066 від 06.07.2024, ЕПР1 №218592 від 11.01.2025, ЕПР1 №218561 від 11.01.2025, ЕПР1 №218597 від 11.01.2025, копії постанов серії ЕНА №2299877 від 02.06.2024, ЕНА №6600033 від 01.02.2026, диск DVD-R (з файлами export-5eom3, export-r1bwheom3, Факт руху Коцік 01.02.2026) – які знаходяться в матеріалах справи – там і залишити, протягом всього часу зберігання матеріалів даного кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Деражнянський районний суд Хмельницької області.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому і прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні. 

Суддя 	ОСОБА_1