Тарутинський районний суд Одеської області 
_________________________________________________________________________
Справа №514/125/26
Провадження по справі № 2/514/478/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2026 року    с-ще Бессарабське

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді – Тончевої Н.М., 
при секретарі – Аронєт Л.С.,
розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому підготовчому засіданні в залі суду с-ща Бессарабське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представником яких є адвокат Ковальчук Ірина Миколаївна до ОСОБА_3 про виключення відомостей з актового запису про народження дитини, - 
В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить: 
встановити, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
виключити з актового запису №179 від 16.10.2019 року про народження ОСОБА_5 , складеного Красилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області відомості про батька ОСОБА_6 ;
внести відповідні зміни до актового запису №179 від 16.10.2019 року про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Красилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, а саме: в розділі «Відомості про дитину» в графі прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », а в графі по-батькові « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », ім`я, місце народження та дату народження дитини залишити без змін, а в розділі «відомості про батька» внести зміни та зазначити прізвище « ОСОБА_8 », ім`я « ОСОБА_11 » по батькові « ОСОБА_12 », громадянство «України», місце проживання « АДРЕСА_1 ».
Свої вимоги мотивує тим, що з 15 жовтня 2016 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 . З 2018 року у неї склались стосунки з ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_13 , в свідоцтві про народження кого батьком зазначений ОСОБА_3 , оскільки їх шлюб рішенням суду від 20 серпня 2019 року було розірвано. Оскільки син народився майже через два місяці після розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_3 , тобто до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу, згідно ч.2 статті 122 СК України, батьком дитини було вказано відповідача ОСОБА_3 .. Враховуючи наведені обставини, з метою захисту своїх прав та прав дитини, позивач звернулась до суду з зазначеним позовом.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, на розгляд суду від позивачів надійшли заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність, на позовних вимогах наполягають.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутністю.
Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Частина 1 статті ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. 
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Так, відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. 
Судом достовірно встановлено, що 15 жовтня 2016 року за актовим записом №82 Тарутинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , внаслідок чого остання отримала прізвище « ОСОБА_14 », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00024646394.
20 серпня 2019 року заочним рішенням Тарутинського районного суду Одеської області №514/310/19 розірвано шлюб, зареєстрований 15 жовтня 2016 року Тарутинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області за актовим записом №82 між ОСОБА_3 та ОСОБА_15 , внаслідок чого остання отримала прізвище « ОСОБА_16 ».
ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_17 , батьками якого в актовому записі про народження №179 складеному 16 жовтня 2019 року Красилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_15 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
23 жовтня 2025 року за актовим записом №103 Красилівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 .
Згідно результату дослідження аналізу ДНК на батьківство №50700-63231 від 29 жовтня 2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є батьком ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з ймовірністю 99,9999997 %.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно зі ст. 142 Сімейного кодексу України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.
Відповідно до п.3 ч.2 ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається, зокрема, за рішенням суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Власне на реалізацію положення Конституції і передбачено визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, оскільки гарантується дитині батьківство, незалежно від того, в шлюбі перебувають її батьки чи ні.
Як передбачено ч.1-3 ст. 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства.
Згідно ст. 138 Сімейного кодексу України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини.
Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство.
Статтею 128 Сімейного кодексу України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 Сімейного Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Згідно ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.
Підпунктом 20 пункту 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, передбачено, що при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідно до статей 264, 265 Цивільного Процесуального кодексу України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3, оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.
Приймаючи до уваги, що батьківство це факт походження дитини від певного чоловіка (батька) і в спірних правовідносинах є природнім, а не юридичним (на відміну від усиновлення), а тому виникає відносно дитини з моменту її народження, а судове рішення лише підтверджує даний факт для його юридичного оформлення.
Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі.
Об`єктивно, фактичні обставини справи та їх належна оцінка свідчать про те, що батьком дитини ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить результат дослідження аналізу ДНК на батьківство №50700-63231 від 29 жовтня 2025 року.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про доведеність батьківства, а тому вважає, що позовні вимоги про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини та внесення змін до актового запису про народження дитини підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81,89, 136, 264, 265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представником яких є адвокат Ковальчук Ірина Миколаївна до ОСОБА_3 про виключення відомостей з актового запису про народження дитини – задовольнити.
Встановити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батьком ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Виключити з актового запису №179 від 16 жовтня 2019 року про народження ОСОБА_17 , складеного Красилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області відомості про батька ОСОБА_3 .
Внести відповідні зміни до актового запису №179 від 16 жовтня 2019 року про народження ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , складеного Красилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, а саме змінити: 
в розділі «Відомості про дитину» в графі прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 »;
в графі по-батькові з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 »;
в графі «відомості про батька» з « ОСОБА_3 , громадянин України» на « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянство «України, місце проживання держава АДРЕСА_1 ».
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя      Н.М. Тончева