ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/14958/25	

Головуючий суддя І інстанції – Царікова О.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),
суддів: Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2025 в адміністративній справі №160/14958/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ: 
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просила:
- визнати протиправним рішення №103650004980 від 03.04.2025 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за віком, а саме: щодо відмови зарахувати період її роботи до стажу у подвійному розмірі для обчислення пенсії відповідно до ст. 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення” з 23.11.2007 по 26.03.2025 та відмови провести виплату перерахованої пенсії з дати звернення за її перерахунком, а саме: з 26.03.2025;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за віком, а саме: зарахувати період її роботи у подвійному розмірі для обчислення пенсії відповідно до ст. 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення” на посаді молодої медичної сестри відділення терапії туберкульозу легень у дітей з 23.11.2007 по 26.03.2025 з дати звернення за її перерахунком, а саме з 26.03.2025; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області провести виплату перерахованої пенсії ОСОБА_1 з дати звернення за її перерахунком, а саме з 26.03.2025.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №103650004980 від 03.04.2025 "Про відмову в перерахунку ОСОБА_1 ".
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за віком, а саме: зарахувати період її роботи у подвійному розмірі для обчислення пенсії відповідно до ст.60 Закону України “Про пенсійне забезпечення” на посаді молодої медичної сестри відділення терапії туберкульозу легень у дітей з 23.11.2007 по 26.03.2025 з дати звернення за її перерахунком, а саме з 26.03.2025.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області провести виплату перерахованої пенсії ОСОБА_1 з дати звернення за її перерахунком, а саме: з 26.03.2025.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що підстави для зарахування спірних періодів у подвійному розмірі відсутні, оскільки відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота у закладах охорони здоров`я зараховується до стажу у подвійному розмірі до 31.12.2003, ця норма не поширюється на працівників, які продовжують працювати у закладах відділень охорони здоров`я після набрання чинності Закону № 1058.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку по Списку № 2 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 03.03.2021 року.
Відповідно до записів в трудовій книжці серія НОМЕР_1 позивача, ОСОБА_1 , працює в Державній установі “Національний науковий центр фтизіатрії, пульмонології та алергології ім. Ф.Г. Яновського НАН України” на посаді молодшої медичної сестри відділення терапії туберкульозу легень у дітей з 23.11.2007 року по теперішній час.
26.03.2025 року позивач звернулася до відповідача із заявою перерахувати їй пенсію за віком, а саме: зарахувати період її роботи до стажу у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 23.11.2007 по 26.03.2025 та провести виплату перерахованої пенсії з дати звернення за її перерахунком, а саме з 26.03.2025 року.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 103650004980 від 03.04.2025 року позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії. В рішенні зазначено, що згідно наданих документів заявниця у період з 23.11.2007 по 26.03.2025 року працювала молодшою медичною сестрою відділення терапії туберкульозу легень у дітей Державній установі “Національний науковий центр фтизіатрії, пульмонології та алергології ім. Ф. Г. Яновського НАН України”. Враховуючи вищезазначене при призначенні пенсії заявниці періоди з 23.11.2007 по 21.06.2016 року та з 27.06.2016 по 31.12.2020 зараховуються, як до страхового стажу у подвійному розмірі, для обчислення тільки щодо визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону № 1058. Після набрання чинності Законом № 1058, тобто з 01.01.2004, всі періоди страхового стажу роботи з 01.01.2021 по 29.02.2024 враховуються в одинарному розмірі.
Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернулась з даним позовом до суду.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача зарахувати до стажу позивача у подвійному розмірі періоди роботи в протитуберкульозних закладах охорони здоров`я не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України та є протиправною.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне. 
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Згідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» , страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Приписами частин 1-3 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною 1 статті 26 цього Закону.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Як видно з трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 у спірний період з 23.11.2007 по 26.03.2025 (по дату звернення до пенсійного органу за призначенням пенсії) позивач працювала на посаді молодшої медичної сестри відділення терапії туберкульозу легень у дітей в Державній установі "Національний науковий центр фтизіатрії пульмонології та алергології імені Ф.Г. Яновського НАН України".
Факт роботи позивача в означені періоди на зазначених посадах не оспорюється відповідачем.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження переліків закладів охорони здоров`я, лікарських посад, посад фармацевтів, посад фахівців з фармацевтичною освітою (асистентів фармацевтів), посад професіоналів у галузі охорони здоров`я, посад фахівців у галузі охорони здоров`я та посад професіоналів з вищою немедичною освітою у закладах охорони здоров`я» від 28.10.2002 № 385, зокрема, затверджено Перелік закладів охорони здоров`я.
Перелік закладів охорони здоров`я містить, у тому числі, туберкульозне (протитуберкульозне, фтизіатричне) відділення; туберкульозний (протитуберкульозний, фтизіатричний, у т.ч. дитячий) кабінет.
Отже, туберкульозне (протитуберкульозне, фтизіатричне) відділення та туберкульозний (протитуберкульозний, фтизіатричний, у т.ч. дитячий) кабінет належать до закладу охорони здоров`я, в якому надається медична допомога хворим на туберкульоз, що є інфекційною хворобою, а тому робота у такому медичному закладі має бути зарахована до стажу роботи у подвійному розмірі. 
Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що згідно наявної в матеріалах справи трудової книжки серії НОМЕР_1 , посада на якій працювала позивач дають їй право на пільгове обчислення, передбачене статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення". 
При цьому, що стосується посилань відповідача на те, що оскільки з 01.01.2004 набрав чинності Закон № 1058, яким не передбачаються пільги у вигляді зарахування стажу в подвійному розмірі для посад, на яких працювала позивач, з 01.01.2004 відсутні законні підстави для обчислення стажу позивача в подвійному розмірі, то колегія суддів апеляційого суду вважає їх безпідставними, оскільки редакція статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є чинною на теперішній час, а стаття 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не скасовує та не зупиняє її дію.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 04.12.2019 року по справі № 689/872/17, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2025 в адміністративній справі №160/14958/25 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов 

суддя В.Є. Чередниченко 

суддя В.А. Шальєва