ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
Іменем України

06 березня 2026 року	м. Дніпро	Справа № 360/2481/25	

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Бережної Ганни Григорівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Бережної Ганни Григорівни (далі – представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі – позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі – відповідач), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 909270137356 про відмову ОСОБА_2 у виплаті допомоги на поховані ОСОБА_3 ;
- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України Луганській області № 909270137356 про відмові ОСОБА_2 у виплаті допомоги на поховання ОСОБА_3 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області виплатити ОСОБА_2 допомоги на поховання ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ст.53 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у зв`язку із смертю ОСОБА_3 , після заяви позивача в інтересах його сина - ОСОБА_1 , відповідачем прийнято рішення про відмову у виплаті допомоги на поховання № 909270137356, оскільки виплата пенсії призупинена з 01.07.2023 відповідно до частини першої статті 49 Закону № 1058-IV у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд.
Позивач вважає таку відмову протиправною, скільки не зважаючи на перебування ОСОБА_3 у селі Олександрівка Новоайдарського району Луганської області, він залишився громадянином України та мав право на отримання пенсії, але не мав можливості повідомити пенсійні органи в зв`язку з окупацією цієї території та веденням активних бойових дій. Крім того, факт призупинення виплати пенсії жодним чином не позбавляє громадянина України статусу пенсіонера.
Ухвалою суду від 29.12.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.
Ухвалою суду від 09.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти заявених вимог таких підстав. 
Виплата пенсії ОСОБА_3 призупинена з 01.07.2023 відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд.
На підставі рішення Новобаварського районного суду міста Харкова від 06.05.2025 у справі № 639/3084/25 видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , в якому зазначено що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Олександрівка Новоайдарського району Луганської області.
Відповідач зазначає, що за життя пенсіонер ( ОСОБА_3 ) до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про поновлення виплати пенсії, в тому числі із повідомленням про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації, не звертався. 
Пенсія за період з 01.07.2023 по 31.12.2024 не нараховувалась та не виплачувалась.
Відповідно до статті 53 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на час смерті. 
Відповідач вваає, що оскільки, на момент смерті ОСОБА_3 не отримував пенсію в органах Пенсійного фонду України, заяву про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації також не надавав, підстав для обчислення виплати допомоги на поховання немає.
08.09.2025 ОСОБА_2 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про виплату допомоги на поховання за ОСОБА_3 . У заяві про виплату допомоги на поховання за ОСОБА_3 від 08.09.2025 не зазначалось, що її подано в інтересах ОСОБА_1 , як то зазначено у позовній заяві. 
За таких обставин відповідач проситьс уд, звернути увагу, що заява від позивача ОСОБА_1 про виплату допомоги на поховання за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , будь-якими засобами поштового зв`язку або на електронну пошту відповідача не надходила.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.
ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 05.07.1988 серії НОМЕР_2 .
На підставі рішення Новобаварського районного суду міста Харкова від 06.05.2025 у справі № 639/3084/25 видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , в якому зазначено що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Олександрівка Новоайдарського району Луганської області.
08.09.2025 ОСОБА_2 звернулась до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова з заявою про виплату допомоги на похованя померлого пенсіонера ОСОБА_3 .
Згідно з розпискою-повіомленням до вказаної заяви додані такі документи: витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, заява, рішення суду, паспорт або ID-картка або Посвідка, свідоцтво про смерть.
Рішенням Головного управління ПФУ в Луганській області від 10.09.2025 № №909270137356 відмовлено у виплаті допомоги на поховання.
В рішенні зазначено, що ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) звернулась 08.09.2025 до органів Пенсійного фонду України з заявою про виплату допомоги на поховання № 5646 за померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та надала передбачувані законодавством документи, які отримані за належністю Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області.
За життя пенсіонер з заявою про поновлення виплати пенсії до органів Пенсійного фонду України не звертався, пенсія за період з 01.07.2023 по 31.12.2024 не нараховувалася та не виплачувалася. 
Відповідно до статті 53 Закону № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” в разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на час смерті. 
Оскільки, на момент смерті ОСОБА_3 не отримував пенсію в органах Пенсійного фонду України, відсутні підстави для виплати допомоги на його поховання.
Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.
Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до частини третьої статті 9 Закону № 1058-IV у солідарній системі надаються соціальні послуги за рахунок коштів Пенсійного фонду. 
До соціальних послуг, передбачених цим Законом, належить допомога на поховання пенсіонера.
Згідно зі статтею 53 Закону № 1058-IV у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті. 
Відповідно до статті 11 Закону України «Про поховання та похоронну службу» від 10.07.2003 № 1102-IV (далі – Закон № 1102-IV) поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого.
Виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, в установленому законодавством порядку в день звернення видаються: лікарське свідоцтво про смерть - закладом охорони здоров`я; свідоцтво про смерть та довідка про смерть - відділом державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчим органом сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад, консульською установою чи дипломатичним представництвом України. Зазначені документи можуть надаватися за дорученням виконавця волевиявлення померлого або особи, яка зобов`язалася поховати померлого, іншій юридичній чи фізичній особі.
Статтею 12 Закону № 1102-IV визначено, що особа, яка зобов`язалася поховати померлого, на підставі свідоцтва про смерть звертається згідно із статтею 8 цього Закону до сільського голови або ритуальної служби з приводу укладення відповідного договору-замовлення на організацію та проведення поховання. Ця особа має право вибирати виконавців послуг серед суб`єктів господарської діяльності, які уклали договори із сільським головою або ритуальною службою про надання цих послуг. Ритуальні послуги надаються за плату згідно з договором-замовленням, крім випадків, передбачених законом. Виконавець може надавати ритуальні послуги, визначені необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг. Цей перелік затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
Згідно з статтею 13 Закону № 1102-IV виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, надається допомога на поховання. Розмір допомоги на поховання та порядок її надання виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, встановлює Кабінет Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Розмір допомоги на поховання не може бути меншим за розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.
Аналізуючи наведені норми законодавства, суд зазначає, що у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті. 
Тобто, виплата вказаної допомоги відповідно до вимог статті 53 Закону №1058-IV пов`язується з самим фактом здійснення поховання. 
Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Олександрівка Новоайдарського району Луганської області.
08.09.2025 ОСОБА_2 звернулась до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова з заявою про виплату допомоги на похованя померлого пенсіонера ОСОБА_3 .
Згідно з довідкою внутрішньо переміщеної особи від 10.09.2024 № 6326-5003441542 фактичним місцем проживання ОСОБА_2 є адреса: АДРЕСА_1 .
В позові також зазначено, що фактичним місцем проживання ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_2 .
З матеріалів справи встановлено, що позивачем зовсім не надано доказів здійснення поховання померлого пенсіонера ОСОБА_3 саме ОСОБА_1 .
Таким чином, позивачем не наведено та не зазначено про наявність обов`язкових умов, які необхідні для виплати допомоги на поховання.
Також суд зазначає, що з заявою про виплату допомоги на поховання ОСОБА_3 від 08.09.2025 до пенсійного органу звернулась ОСОБА_2 . Однак. При цьому, в заяві не вказано, що остання звернулась в інтересах сина померлого пенсіонера ОСОБА_3 та не надано жодного доказу на підтвердження її повноважень для отримання такої допомоги в інтересах сина померлого пенсіонера.
Крім того, до вказаної заяви від 08.09.2025 зовсім не було надано документів щодо посвідчення особи саме позивача: паспорту, свідоцтва про народження тощо.
Отже, судом встановлено, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, права позивача не порушив, що свідчить про необгрунтованість заявлених вимог.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Частиною другою статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. 
За встановлених в цій справі фактичних обставин та наданих доказів, з урахуванням меж заявлених вимог та правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та у зв`язку з цим не підлягають задоволенню.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується.
Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Бережної Ганни Григорівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення № 909270137356 про відмову у виплаті допомоги на поховані, зобов`язання виплатити допомогу на поховання - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду. 

Суддя 	С.В. Борзаниця