СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року м. Харків Справа № 917/1414/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І.В.,
за участю секретаря судового засідання Андерс О.К.,
за участю представників:
від позивача – Балабанова Г.Л. – на підставі довіреності від 15.12.2025 №2-688д;
від відповідача – Скабук Ю.М. – на підставі ордеру серії ВІ №1384105 від 27.03.2026, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Укргазвидобування” (вх. 367 П/2) 
на рішення Господарського суду Полтавської області від 21.01.2026 у справі №917/1414/25 ухвалене у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Сірош Д.М. (повне рішення складено 02.02.2026) 
за позовом Акціонерного товариства “Укргазвидобування” в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату, м. Київ,
до Приватного підприємства "Компанія "Надежда", смт Машівка, Машівський р-н, Полтавська обл.,
про повернення майна зі зберігання

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство “Укргазвидобування” в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Приватного підприємства "Компанія "Надежда", в якому просило зобов`язати Приватне підприємство "Компанія "Надежда" повернути Акціонерному товариству “Укргазвидобування” в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату майно, а саме: дизельне паливо ДП-З-ЄВРО5-ВО в кількості 231,500 тон; дизельне паливо ДП-Л-ЄВРО5-ВО в кількості 18,94 тон, отримане на підставі договору про надання послуг по прийманню, зберіганню та відвантаженню нафтопродуктів № 67/6-24 від 26.03.2024. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на невиконання відповідачем умов договору № 67/6-24 про надання послуг по прийманню, зберіганню та відвантаженню нафтопродуктів в частині повернення нафтопродуктів позивачу. 
Зокрема, позивачем, як поклажодавцем відповідно до умов договору на підставі залізничних накладних № 43998442 від 04.04.2024 та № 44074599 від 16.04.2024, Актів приймання-передачі нафтопродуктів на зберігання, Актів 5-НП, було передано відповідачу, як зберігачу ДП-З-ЄВРО5-ВО в кількості – 841,300 тон (Акт №1 від 05.04.2024 – 481,500 тон; Акт №2 від 18.04.2024 – 359,800 тон).
На підставі пункту 2.15 договору відповідач повернув зі зберігання позивачу нафтопродукти ДП-З-ЄВРО5-ВО в кількості – 822,360 тон за наступними Актами приймання-передачі нафтопродуктів зі зберігання: №1/05/С від 16.05.2024– 46,820 тон; №2/05/С від 17.05.2024 – 99,360 тон; №1/06/С від 03.06.2024 – 47,720 тон; № 2/06/С від 04.06.2024 – 57,880 тон; № 3/06/С від 05.06.2024 – 63,760 тон; №4/06/С від 06.06.2024 – 67,800 тон; №5/06/С від 07.06.2024 – 67,860 тон; №6/06/С від 10.06.2024 – 77,240 тон; №7/06/С від 11.06.2024 – 103,200 тон, №8/06/С від 12.06.2024 – 111,240 тон; №9/06/С від 13.06.2024 – 79,480 тон).
Залишок на зберіганні станом на 01.07.2024 згідно з Актом звірки залишків становив 18,940 тон ДП-З-ЄВРО5-ВО.
Крім того, 29.08.2024 позивач, як поклажодавець передав на зберігання відповідачу, як зберігачу партію дизельного пального в кількості 231,500 тон згідно з залізничною накладною № 43002682 від 28.08.2024, Актом № 1/08/с від 29.08.2024, Актом № 19 приймання нафтопродуктів за кількістю форми 5-НП.
Враховуючи приписи статті 953 Цивільного кодексу України, а також керуючись положеннями пунктів 2.14, підпункту 4.4.1 пункту 4 договору 10.04.2025 позивачем було направлено на адресу відповідача повідомлення про повернення нафтопродуктів із зберігання за вих.№008.1.20-008.1.1-1-487, в якому вимагав повернути до 18.04.2025 передане на зберігання дизельне паливо.
Проте, листом від 15.04.2025 за вих. 1504 відповідач повідомив про неможливість виконання зобов`язання за договором, у зв`язку із наявністю конкретних форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), а саме обстрілів збройними силами рф повітряними засобами ураження нафтобази 03.07.2024 та 30.08.2024, оскільки 250,44 т дизельного палива знищені, що підтверджується відповідними Сертифікатами Торгово-промислової палати України від 15.08.2024 № 3100-24-1559 та від 15.10.2024 №3100-24-1912.
З огляду на те, що відповідачем, як зберігачем не було повернуто в добровільному порядку дизельне паливо передане на зберігання, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

У відзиві на позовну заяву поданому до Господарського суду Полтавської області 06.08.2025 відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що дизельне паливо ДП-Л-ЄВРО5-ВО в кількості 231,500 тон та дизельне паливо ДП-З-ЄВРО5-ВО в кількості 18,94 тон, отримане на зберігання на підставі договору про надання послуг по прийманню, зберіганню та відвантаженню нафтопродуктів № 67/6-24 від 26.03.2024 повернути неможливо, оскільки було знищено внаслідок ракетного удару по нафтобазі, що знаходиться за адресою: вул. Паркова, 90-а, с. Селещина, Машівський район, Полтавська область, здійсненого 03.07.2024 в період часу з 15 год 10 хв до 15 год 10 хв та ракетного удару, здійснено 30.08.2024 о 02 год 30 хв, внаслідок яких пошкоджено та знищено резервуари нафтобази та дизельне паливо. Вказані обставинам є обставинами непереборної сили (форс-мажору), що унеможливлюють виконання зобов`язань.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 21.01.2026 у справі №917/1414/25 в позові відмовлено.
Відповідні висновки місцевого господарського суду з посиланням на положення статей 11, 15, 16, 509, 525, 526, 607, 626, 936, 937, 938, 950, 951 Цивільного кодексу України мотивовані тим, що 03.07.2024 та 30.08.2024 збройними силами рф повітряними засобами ураження було обстріляно нафтобазу за адресою: Полтавська область, Машівський район, с. Селещина, вул. Паркова, будинок 90-а, внаслідок чого знищено та пошкоджено будівлі, споруди та обладнання, зокрема резервуари для зберігання нафтопродуктів № 15 (64), 16 (63), 6 (23), в які було злито дизельне паливо позивача та факт його знищення, що підтверджується доданими відповідачем до матеріалів справи доказами.
Позивач факт настання вказаних обставин не заперечував та не посилався на неповідомлення чи несвоєчасне повідомлення відповідачем про настання форс-мажорних обставин чи на неналежне підтвердження факту настання форс-мажорних обставин, як це визначено пунктами 6.1 – 6.6 договору.
Натомість, відповідач дотримався вимог пункту 6.2 договору, щодо своєчасного та належного письмового повідомлення позивача про настання форс-мажорних обставин та неможливість виконання зобов`язань за договором по обстрілу 03.07.2024 листом № 72 від 04.07.2024, який направлено на адресу АТ “Укргазвидобування та на адресу філії Управління з переробки газу та газового конденсату; по обстрілу 30.08.2024 - листом б/н від 02.09.2024, який направлено на адресу АТ “Укргазвидобування та на адресу філії Управління з переробки газу та газового конденсату.
Крім того, відповідач дотримався вимог пунктів 6.3 та 6.3.4 договору, щодо своєчасного та належного направлення доказів на підтвердження форс-мажорних обставин, по обстрілу, який відбувся 03.07.2024 відповідач листом від 22.08.2024 №2208 направив на адресу АТ “Укргазвидобування“ та на адресу філії Управління з переробки газу та газового конденсату документи на підтвердження виникнення обставин непереборної сили; по обстрілу, який відбувся 30.08.2024 відповідні підтверджуючі документи були направлені відповідачем листом вих. № 2810 від 28.10.2024.
Дослідивши надані відповідачем докази, суд дійшов висновку про те, що відповідачем було доведено той факт, що дизельне паливо, в тому числі, яке належало позивачу, та зберігалось на нафтобазі знищено в результаті обстрілів 03.07.2024 та 30.08.2024, у зв`язку із чим, зобов`язання щодо повернення Акціонерному товариству “Укргазвидобування” в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату майна, а саме: дизельного палива ДП-Л-ЄВРО5-ВО в кількості 231,500 тон; та дизельного палива ДП-З-ЄВРО5-ВО в кількості 18,940 тон, отриманого на підставі договору про надання послуг по прийманню, зберіганню та відвантаженню нафтопродуктів № 67/6-24 від 26.03.2024 припинилось неможливістю його виконання, у зв`язку з обставиною, за яку не відповідає жодна зі сторін.
З огляду на припинення зобов`язання у зв`язку з обставиною, за яку не відповідає жодна зі сторін (дія форс-мажорних обставин), суд вказав, що підстави для задоволення вимог про зобов`язання відповідача повернути знищене дизельне паливо відсутні.

Акціонерне товариство “Укргазвидобування” з рішенням місцевого господарського суду не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 21.01.2026 у справі №917/1414/25 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства “Укргазвидобування” в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату задовольнити в повному обсязі, зобов`язати Приватне підприємство "Компанія "Надежда" повернути Акціонерному товариству “Укргазвидобування” в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату майно, а саме: дизельне паливо ДП-З-ЄВРО5-ВО в кількості 231,500т; дизельне паливо ДП-Л-ЄВРО5-ВО в кількості 18,94т, отримане на підставі договору про надання послуг по прийманню, зберіганню та відвантаженню нафтопродуктів №67/6-24 від 26.03.2024.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом не було надано належної правової оцінки всім обставинам справи, а також наданим позивачем доводам та доказам, що призвело до передчасного висновку про те, що з урахуванням приписів статті 607 Цивільного кодексу України зобов`язання щодо повернення Акціонерному товариству “Укргазвидобування” в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату майна, а саме: дизельного палива ДП-Л-ЄВРО5-ВО в кількості 231,500 тон; дизельного палива ДП-З-ЄВРО5-ВО в кількості 18,940 тон, отриманого на підставі договору про надання послуг по прийманню, зберіганню та відвантаженню нафтопродуктів № 67/6-24 від 26.03.2024 припинилось неможливістю його виконання, у зв`язку з обставиною, за яку не відповідає жодна зі сторін, що узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 11.10.2019 у справі №910/3319/18.
Скаржник звертає увагу на те, що Верховний Суд у вказаній вище постанові зробив висновок про те, що відповідно до статті 607 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.
Обставини, які викликають неможливість виконання, можуть бути, як юридичними (заборона певної діяльності), так і фактичними (загибель індивідуально визначеної речі, яка мала б бути об`єктом виконання).
Тобто, Верховний Суд підкреслив, що фактичними обставинами, які викликають неможливість виконання зобов`язання згідно статті 607 Цивільного кодексу України – є загибель саме індивідуально визначеної речі, яку неможливо замінити.
Предметом укладеного між сторонами договору було зберігання нафтопродуктів – дизельного палива позивача, яке вимірювалось вагою.
Пунктом 2.1.3. договору сторони погодили, що зберігання нафтопродуктів поклажодавця зберігачем здійснюється в резервуарах, де зберігаються нафтопродукти зберігача або третіх осіб таких же марок/виду. У зв`язку з цим, зберігач має право змішувати нафтопродукти поклажодавця з іншими нафтопродуктами поклажодавця, зберігача або третіх осіб тієї ж марки та виду, що знаходяться в одному резервуарі для зберігання нафтопродуктів.
Відповідно до статті 941 Цивільного кодексу України (Зберігання речей, визначених родовими ознаками), за згодою поклажодавця зберігач має право змішати речі одного роду та однієї якості, які передані на зберігання.
Отже, дизельне паливо, яке знаходилось у відповідача на відповідальному зберіганні не є річчю визначеною індивідуальною ознакою, а є замінною річчю, яка визначена родовою ознакою, і відповідно стаття 607 Цивільного кодексу України, з урахуванням висновків зроблених Верховним Судом у постанові від 11.10.2019 у справі №910/3319/18 не могла бути застосована до спірних правовідносин судом.

Крім того, апелянт звертає увагу суду на положення пункту 4.3.2. договору, яким сторони погодили, що поклажодавець зобов`язаний забезпечувати присутність свого уповноваженого представника при прийманні та передачі (відпуску) нафтопродуктів на (зі) зберігання, а також при приведенні інвентаризації.
При ухваленні оскаржуваного рішення, судом було прийнято в якості належних доказів Акт інвентаризації нафтопродуктів (нафти), які належать поклажодавцю АТ “Укргазвидобування” і перебувають на відповідальному зберіганні ПП “Компанія “Надежда” від 05.07.2024 форми 30-НП, який затверджено наказом по підприємству № 106/2 від 05.07.2024 згідно якого визначено, що пропорційний залишок дизельного палива АТ “Укргазвидобування” після враження ракетно-бомбовим ударом та пожежі становить 4,076 тони (21,52 % від облікового), а також Акт інвентаризації нафтопродуктів (нафти), які належать поклажодавцю АТ “Укргазвидобування” і перебувають на відповідальному зберіганні ПП “Компанія “Надежда” від 02.09.2024 форми 30-НП, який затверджено наказом відповідача № 118/2 від 02.09.2024 згідно якого визначено, що за даними бухгалтерського обліку кількість дизельного палива АТ “Укргазвидобування” яка перебувала на зберіганні – 235,576 тон, фактична наявність дизельного палива на зберіганні 0 тон.
З огляду на те, що умовами укладеного між сторонами договору відповідачем було встановлено обов`язок позивача бути присутнім при проведенні інвентаризації, виконанню такого обов`язку повинен передувати виклик представника АТ «Укргазвидобування” та забезпечення його участі в проведенні інвентаризації нафтопродуктів, які є власністю останнього та були знищені.
Проте, відповідач вказаного обов`язку не дотримався, що ставить під сумнів об`єктивність проведення інвентаризації 05.07.2024 та 02.09.2024 та результати за наслідками її одноосібного проведення відповідачем.

Скаржник також зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом було порушено норми процесуального права, що полягає у безпідставній відмові протокольною ухвалою від 25.11.2025 в задоволенні клопотання позивача про зобов`язання відповідача надати відповіді на питання (вх.№12844 від 07.10.2024), з тих підстав, що обставини, що мають значення для справи доводяться іншими доказами.
Так, користуючись своїм процесуальним правом, позивачем в позовній заяві було поставлено відповідачу десять запитань, відповіді на які мали значення для правильного вирішення справи судом.
31.07.2025 від відповідача надійшло повідомлення у справі про відмову від відповіді на питання позивачу, в порядку статті 90 Господарського процесуального кодексу України з посиланням на те, що поставлені питання не стосуються обставин, що мають значення для справи.
З огляду на те, що відповідач відмовився відповідати на поставлені запитання, 07.10.2025, позивачем до суду було подано клопотання про зобов`язання ПП "Компанія "Надежда" надати відповідь на питання позивача (вх.№12844).
21.11.2025 відповідачем було подано письмові пояснення (вх.№14972), в яких надано відповіді на поставлені позивачем запитання. Проте, на думку апелянта, вказані письмові пояснення не відповідали вимогам статей 88, 90 Господарського процесуального кодексу України, оскільки в поясненнях та доказах наданих відповідачем було зазначено, що частина нафтопродуктів АТ «Укргазвидобування” була втрачена, у зв`язку з дією форс-мажорних обставин, з огляду на пошкодження/знищення резервуарів, в яких, зокрема зберігалося дизельне паливо позивача в кількості 18,94 та 231,500 тонн, але матеріали справи не містили доказів того, що отримане на зберігання пальне розміщувалось саме у знищених резервуарах.
Крім того, суперечливим були твердження відповідача стосовно залишку дизельного палива відображеного в акті інвентаризації №8 від 05.07.2024. 

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.03.2026 апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Укргазвидобування” (вх. 367 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 21.01.2026 у справі №917/1414/25 залишено без руху; встановлено Акціонерному товариству “Укргазвидобування” десятиденний строк з дня вручення ухвали скаржнику для виправлення недоліків апеляційної скарги, а саме: надання доказів доплати судового збору за подання апеляційної скарги в установленому Законом порядку та розмірі.
09.03.2026 апелянтом подано до апеляційного господарського суду заяву про усунення недоліків апеляційної скарги (вх. № 2827), до якої додані докази доплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Полтавської області від 21.01.2026 у справі №917/1414/25 у сумі 0,40 грн.
Також, 09.03.2026 апелянтом подано до апеляційного господарського суду клопотання про доповнення або зміну апеляційної скарги, в якому скаржник просить суд: 
- поновити Акціонерному товариству “Укргазвидобування” в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату строк для подачі доповнень до апеляційної скарги у справі №917/1414/25;
- прийняти доповнення до апеляційної скарги Акціонерного товариства “Укргазвидобування” в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату до розгляду з апеляційною скаргою;
- скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 21.01.2026 у справі №917/1414/25 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства “Укргазвидобування” в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату задовольнити в повному обсязі;
- зобов`язати Приватне підприємство "Компанія "Надежда" повернути Акціонерному товариству “Укргазвидобування” в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату майно, а саме: дизельне паливо ДП-З-ЄВРО5-ВО в кількості 231,500 тонн; дизельне паливо ДП-Л-ЄВРО5-ВО в кількості 18,94 тонн, отримане на підставі договору про надання послуг по прийманню, зберіганню та відвантаженню нафтопродуктів №67/6-24 від 26.03.2024.
В доповненні до апеляційної скарги скаржник зазначає, що у відповіді на відзив поданій до господарського суду першої інстанції посилався на ненадання відповідачем документів, що підтверджують прийняття та належний облік нафтопродуктів у відповідності до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 № 281/171/578/155.
До заперечень на відповідь на відзив відповідачем було долучено документи внутрішнього обліку руху нафтопродуктів (приймання, зберігання, затвердження керівником, проведення замірів, складання звітів, оборотно - сальдових відомостей тощо) передбачені вказаною Інструкцією 281, а саме: акти 5-НП, наказ “Про затвердження результатів інвентаризації” від 05.07.2024 № 106/1; наказ “Про затвердження результатів інвентаризації” від 05.07.2024 № 106/2 та Витяг з Додатку до наказу № 106/2 від 05.07.2024; накопичувальну відомість приймання-відпуску нафтопродуктів по нафтобазі Селещина у розрізі контрагента Укргазвидобування/АТ Філія Управління з переробки газу та газового конденсату за липень 2024 року; обортно - сальдову відомість по рахунку 023 за липень 2024 року у розрізі контрагента Укргазвидобування/АТ Філія Управління з переробки газу та газового конденсату; звіт про втрати нафтопродуктів (нафти) на підприємствах за липень 2024 року форма 32-НП; акт вимірювання нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою 3-НП станом на 05.07.2024; наказ “Про затвердження результатів інвентаризації” від 02.09.2024 № 118/1; наказ “Про затвердження результатів інвентаризації” від 02.09.2024 № 118/2 та Витяг з Додатку до наказу № 118/2 від 02.09.2024; накопичувальну відомість приймання-відпуску нафтопродуктів по нафтобазі Селещина у розрізі контрагента Укргазвидобування/АТ Філія Управління з переробки газу та газового конденсату за серпень 2024 року; обортно - сальдову відомість по рахунку 023 за серпень 2024 року у розрізі контрагента Укргазвидобування/АТ Філія Управління з переробки газу та газового конденсату; звіт про втрати нафтопродуктів (нафти) на підприємствах за серпень 2024 року форма 32-НП; акт вимірювання нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою 3-НП станом на 02.09.2024; копію Журналу обліку надходження нафти і нафтопродуктів за формою 6-НП.
На думку скаржника, всупереч вимогам пункту 5.2.6 Інструкції 281, подані відповідачем копії актів приймання нафтопродуктів за кількістю за формою №5-НП не містять відміток про затвердження керівництвом відповідача, а отже не можуть вважатися належними доказами у справі. Крім того, всупереч вимогам пункту 5.2.7 Інструкції 281, подана відповідачем копія журналу обліку надходження нафти і нафтопродуктів не підписана керівником відповідача.
Окрім викладеного, відповідачем не було надано до суду журнали реєстрації проведення вимірювань нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою №7-НП, порівняльної відомості результатів інвентаризації нафтопродуктів (нафти) за формою №27-НП, та товарної книги кількісного руху нафтопродуктів (нафти) за формою №31-НП.
З урахуванням викладеного, апелянт вважає, що для підтвердження знаходження
нафтопродуктів позивача у конкретних резервуарах на момент, як вважає ПП "Компанія "Надежда" настання обставин непереборної сили, відповідачу необхідно було надати суду згадану вище документацію, ведення якої унормовано положеннями Інструкції 281 та погоджену з поклажодавцем.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.04.2026 задоволено клопотання Акціонерного товариства “Укргазвидобування” про поновлення строку для подачі доповнень до апеляційної скарги на рішення Господарського суду Полтавської області від 21.01.2026 у справі №917/1414/25; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства “Укргазвидобування” (вх. 367 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 21.01.2026 у справі №917/1414/25; призначено справу до розгляду на 22.04.2026 об 11:30год.; встановлено сторонам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв і клопотань по суті справи та з процесуальних питань - 15 днів з дня вручення даної ухвали; ухвалено, що відзив має бути оформлено відповідно до вимог ст.263 ГПК України, якою, зокрема, передбачено, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
30.03.2026 відповідачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№3542), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Акціонерного товариства “Укргазвидобування”, рішення Господарського суду Полтавської області від 21.01.2026 у справі №917/1414/25 залишити без змін.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 22.04.2026 представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 21.01.2026 у справі №917/1414/25 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства “Укргазвидобування” в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату задовольнити в повному обсязі, зобов`язати Приватне підприємство "Компанія "Надежда" повернути Акціонерному товариству “Укргазвидобування” в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату майно, а саме: дизельне паливо ДП-З-ЄВРО5-ВО в кількості 231,500т; дизельне паливо ДП-Л-ЄВРО5-ВО в кількості 18,94т, отримане на підставі договору про надання послуг по прийманню, зберіганню та відвантаженню нафтопродуктів №67/6-24 від 26.03.2024.
Представник відповідача заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, рішення Господарського суду Полтавської області від 21.01.2026 у справі №917/1414/25 залишити без змін.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, що представники сторін з`явились в судове засідання та надали пояснення в обґрунтування своїх вимог та заперечень, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні за наявними у матеріалах справи доказами.
Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 26.03.2024 між Акціонерним товариством “Укргазвидобування” (надалі - поклажодавець) та Приватним підприємством “Компанія “Надежда” (надалі - - зберігач) було укладено договір № 67/6-24 про надання послуг по прийманню, зберіганню та відвантаженню нафтопродуктів (надалі – договір т.1 а.с.10-17), відповідно до умов якого зберігач зобов`язується за плату зберігати нафтопродукти (дизельне паливо, бензин), які будуть передані йому поклажодавцем у майбутньому і повернути їх поклажодавцеві у визначений термін (строк) (пункт 1.1 договору).
Кількість, вид асортимент нафтопродуктів, що підлягає прийняттю на зберігання, зберіганню та поверненню зі зберігання визначається у додатку № 1 до договору (т.1 а.с.17-18).
Додатком № 1 передбачено, що прийняттю на зберігання, зберіганню та відвантаженню підлягає дизельне паливо у кількості 2,550 тис т. Нафтобаза, на якій надаються послуги зберігання, знаходиться за адресою: вул. Паркова, 90-а, с. Селещина, Полтавський район, Полтавська область. Вартість послуг зі зберігання нафтопродуктів становить 16,67 грн (з ПДВ) за 1 тон/добу. Оплата послуг зберігача здійснюється поклажодавцем на підставі рахунку-фактури зберігача у розмірі 100 %, протягом 30 календарних днів з дати підписання сторонами відповідного Акту наданих послуг по зберіганню нафтопродуктів – з розрахунку прийнятого нафтопродукту відповідно діючого тарифу, пропорційно кількості днів протягом календарного місяця (пункт 7.2.2 додатку 1).
Згідно з пунктом 1.4 договору, передача нафтопродуктів на зберігання здійснюється залізничним транспортом, відвантаження нафтопродуктів під час його повернення зі зберігання здійснюється залізничним або автомобільним транспортом.
Відповідно до пунктів 2.15, 2.17 договору, зберігач здійснює повернення зі зберігання лише тих нафтопродуктів, які передані поклажодавцем на зберігання і в тих об`ємах, що вказані в письмовому повідомленні (рознарядці) поклажодавця. Сторони погодили, що повернення нафтопродуктів зі зберігання здійснюється в хронологічній послідовності партій, в якій вони передавалися на зберігання, із застосуванням методу “FIFO” (first in/first out (перший зайшов-перший вийшов)). Відпуск (повернення) нафтопродуктів зі зберігання підтверджується Актом приймання-передачі нафтопродуктів зі зберігання.
Зберігач зобов`язаний згідно з пунктом 4.1.1 договору, прийняти у встановленому цим договором порядку нафтопродукти від поклажодавця, забезпечити їхнє зберігання та повернення поклажодавцю відповідно до вимог Інструкції 281, Інструкції 271, чинного законодавства та умов цього договору.
Відповідно до пункту 4.3.3 договору, поклажодавець зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі здійснювати оплату послуг зберігача, підписувати Акти наданих послуг, Акти приймання-передачі на зберігання, Акти приймання-передачі зі зберігання, накладні та інші документи.
Поклажодавець має право здійснювати щоденний контроль за прийомом, переміщенням, зберіганням та відпуском нафтопродуктів поклажодавця на нафтобазі шляхом присутності при здійсненні зазначених операцій уповноваженого представника поклажодавця, не втручаючись в роботу зберігача.
Згідно з пунктом 5.1 договору за невиконання та/або неналежне виконання умов цього договору винна сторона несе відповідальність в порядку, визначеному чинним законодавством України та цим договором.
За невиконання та/або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторона зобов`язана відшкодувати іншій стороні заподіяні такими невиконанням та/або неналежним виконанням збитки (пункт 5.2 договору).
В пункті 5.7 договору встановлено, що зберігач несе відповідальність за кількісно-якісне зберігання нафтопродуктів, переданих поклажодавцем на зберігання. В разі неможливості отримання поклажодавцем від зберігача нафтопродуктів відповідної якості/кількості, зберігач компенсує поклажодавцю вартість таких нафтопродуктів в повному обсязі протягом 10 (десяти) календарних днів з дати отримання вимоги. Вартість нафтопродуктів визначається відповідно до ціни придбання.
В Розділі 6 договору сторони врегулювали порядок застосування форс-мажорних обставин: 
6. Обставини непереборної сили.
6.1. Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін. Обставинами непереборної сили є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання стороною зобов`язань, передбачених умовами договору (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо).
Не вважаються обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), зокрема, порушення зобов`язань контрагентами сторони, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів/послуг/робіт, відсутність у сторони необхідних коштів, фінансова та економічна криза, дефолт, зростання офіційного та/або комерційного курсів іноземної валюти до національної валюти та інші обставини, які не мають характеру надзвичайності і невідворотності.
6.2. Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим договором унаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), зобов`язана не пізніше ніж протягом 7 календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі або листом на електронну пошту. В такому повідомленні має бути вказана наступна інформація: конкретні обставини непереборної сили; обов`язки за договором, на які впливають дані обставини; дата та місце виникнення таких обставин; їх очікувану тривалість (якщо таку можна визначити); реквізити цього договору (номер та дату).
Наслідком неповідомлення чи порушення строку повідомлення про обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини) або відсутності інформації, яку має містити таке повідомлення, є втрата права такої сторони посилатися на дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), як причину невиконання чи неналежного виконання зобов`язань.
6.3. Доказом виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) в Україні є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України.
Доказом виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) за кордоном (не в Україні) є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою або іншим уповноваженим на це органом країни місцезнаходження сторони (якщо така сторона є нерезидентом України), яка постраждала внаслідок таких обставин, та/або країни, у якій виникли такі обставини, в результаті яких постраждала сторона.
З такого документу має вбачатися, що він стосується неможливості виконання стороною, яка посилається на обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), конкретних зобов`язань за договором внаслідок дії таких обставини із зазначенням конкретної обставини, а також те, що така обставина є обставиною непереборної сили (форс-мажорною обставиною); місце; початок виникнення і строк дії такої обставини непереборної сили (форс-мажорної обставини); причинно-наслідковий зв`язок між обставиною непереборної сили (форс-мажорною обставиною) і неможливістю виконання такою стороною своїх зобов`язань за цим договором.
6.3.4. Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим договором унаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), зобов`язана не пізніше ніж протягом 60 календарних днів з моменту їх виникнення надати іншій стороні докази виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), оформлені та видані згідно з вимогами пунктів 6.3, 6.3.1-6.3.3.
6.4. Ненадання чи порушення строку надання доказів виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), або невідповідність таких документів та/або інформації, яка повинна міститися у таких документах, вимогам, передбаченим пунктами 6.3, 6.3.1 - 6.3.3. договору, позбавляє відповідну сторону права посилатися на обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини) як на підставу невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором, звільнення від відповідальності, а також розірвання цього договору відповідно до пункту 6.5. договору стороною, для якої настали обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини).
6.5. У разі якщо строк дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) триває більше ніж 60 календарних днів поспіль, що підтверджується документами, які оформлені та видані згідно з вимогами пунктів 6.3, 6.3.1 - 6.3.3 цього договору, кожна із сторін має право розірвати цей договір в односторонньому порядку. Договір припиняє свою дію з дати письмового повідомлення про розірвання договору в односторонньому порядку, якою вважається дата, зазначена в документі (в тому числі, але не виключно, фіскальний чек, квитанція, накладна, опис вкладення в цінний лист, декларація) підприємства поштового зв`язку, яким надсилається таке повідомлення.
6.6. Оскільки сторони уклали даний договір під час дії в Україні воєнного стану, введеного з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні” в результаті військової агресії російської федерації проти України, сторони усвідомлюють, що дана обставина не є обставиною непереборної сили (форс-мажорною обставиною) на дату укладання договору і жодна зі сторін не може посилатися на ці обставини як такі, що перешкоджають повному або частковому виконанню зобов`язань за договором.
Якщо після укладання договору виникнуть нові обставини, які будуть надзвичайними та невідворотними, та які об`єктивно унеможливлять виконання стороною зобов`язань за договором у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, сторони керуються пунктами 6.1 – 6.5 цього договору.*
*Даний пункт включається в договір, якщо договір укладається під час дії воєнного стану.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем, як поклажодавцем відповідно до умов договору на підставі залізничних накладних № 43998442 від 04.04.2024 та № 44074599 від 16.04.2024, Актів приймання-передачі нафтопродуктів на зберігання, Актів 5-НП, було передано відповідачу, як зберігачу ДП-З-ЄВРО5-ВО в кількості – 841,300 тон (Акт №1 від 05.04.2024 – 481,500 тон; Акт №2 від 18.04.2024 – 359,800 тон) (т.1 а.с.19, 187-190, т.2 а.с.56-57, а.с.59-60).
Відповідно до Витягу з Журналу обліку надходжень нафти і нафтопродуктів по “Укргазвидобування, АТ Філія Управління з переробки газу та газового конденсату” за період квітень 2024 року – серпень 2024 року по ПП “Компанія “Надежда”, форми 6-НП (т.1 а.с.213-214): 
- партію дизельного палива, що надійшла за залізничною накладною № 43998442 від 04.04.2024 в загальній кількості 481,500 тон злито в резервуар № 15; 
- партію дизельного палива, що надійшла за залізничною накладною № 44074599 від 16.04.2024 в загальній кількості 359,800 тон злито в резервуари № 16 та № 6.
На підставі пункту 2.15 договору відповідач повернув зі зберігання позивачу нафтопродукти ДП-З-ЄВРО5-ВО в кількості – 822,360 тон за наступними Актами приймання-передачі нафтопродуктів зі зберігання: №1/05/С від 16.05.2024– 46,820 тон; №2/05/С від 17.05.2024 – 99,360 тон; №1/06/С від 03.06.2024 – 47,720 тон; № 2/06/С від 04.06.2024 – 57,880 тон; № 3/06/С від 05.06.2024 – 63,760 тон; №4/06/С від 06.06.2024 – 67,800 тон; №5/06/С від 07.06.2024 – 67,860 тон; №6/06/С від 10.06.2024 – 77,240 тон; №7/06/С від 11.06.2024 – 103,200 тон, №8/06/С від 12.06.2024 – 111,240 тон; №9/06/С від 13.06.2024 – 79,480 тон) (т.1 а.с.20-25).
Залишок на зберіганні станом на 01.07.2024 згідно з Актом звірки залишків становив 18,940 тон ДП-З-ЄВРО5-ВО (т.1 а.с.46).
03.07.2024 в період з 15 год 00 хв до 15 год 10 хв збройні сили російської федерації здійснили ракетний обстріл по нафтобазі, що знаходиться за адресою: вул. Паркова, 90-а, с. Селещина, Машівський район, Полтавська область, внаслідок чого об`єкти нафтобази зазнали численних руйнувань та ушкоджень. 
Відповідно до Акту про пожежу від 03.07.2024 пожежею знищено резервуари відповідно до технічного паспорта № 732 від 14.03.24 № 18, 22, 21, 23, 45, 46 технічні трубопроводи, насосна, автоматизована система комерційного відпуску та обліку світлих нафтопродуктів складу ПММ, автоматизована система обліку об`єму та маси нафтопродукту в резервуарах, паливно-мастильні матеріали у вигляді рідкого моторного палива об`єм та кількість встановлюється, система зрошування резервуарного парку, система вирівнювання шарів резервуарного парку, система раннього виявлення НС. Пожежею пошкоджено резервуари № 19, 13, 12, 63, 64, 30, 24, бетонна огорожа поряд з резервуарним парком, ударною хвилею вибуху пошкоджено адміністративні будівлі. Будівлю лабораторії та побутового корпусу, виробничі будівлі, будівлі операторної ГНС, пошкоджені віконні блоки цих будівель (т.1 а.с.32-33).
Як вбачається з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження № 22024170000000137 03.07.2024 зареєстровано кримінальне провадження з правовою кваліфікацією за частиною 2 статті 436 Кримінального кодексу України, за фактом порушення збройними силами рф законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ, яке виразилось у бомбардуванні незахищених міст, будівель, що використовуються виключно цивільним населенням, внаслідок чого у період з 15 год 00 хв до 15 год 10 хв 03.07.2024 повітряними засобами ураження здійснено обстріл Філії “Управління з переробки газу та газового конденсату” АТ “Укргазвидобування” (Полтавський район, с. Базилівщина, вул. Польова, 6), нафтобази ПП “Компанія “Надежда” (Полтавський район, с. Селещина, вул. Паркова, 90А) та відкритої ділянки місцевості у с. Базилівщина Полтавського району, що було поєднано з умисним вбивством (т.1 а.с.29).
Актом комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 05.07.2024 встановлено, що внаслідок бойових дій з боку РФ, відбулося влучання ракети на територію нафтобази, зокрема, зруйновані від потрапляння засобів ураження: резервуари: РВС №1 (21), об`єм 100 м3, РВС №2 (22), об`єм 100 м3, РВС №5 (18), об`єм 400 м3, РВС № 6 (23), об`єм 400 м3.
Пошкоджені внаслідок потрапляння засобів ураження: фундамент РВС № 1 (21), № 2 (22), № 5 (18), № 6 (23) пошкоджений, зовнішні стінки, днище резервуарів та інше: РВС №4 (19), об`єм 400 м3 (пошкоджено корінні засувки резервуара, (прохід 100 мм), посічення стінок резервуару осколками ракети); РВС № 7 (24), об`єм 400 м3 (посічення стінок резервуару осколками ракети та вм`ятини металу від вибухової хвилі); РВС №8 (12), об`єм 400 м3 (посічення стінок резервуару осколками ракети); РВС №9 (13), об`єм 400 м3 (посічення стінок резервуару осколками ракети); РГС № 12 (45), об`єм 60 м3 підземний (деформація люка горловини під час пожежі та навісне обладнання); РГС №13 (46), об`єм 60 м3 підземний (деформації люка горловини та навісного обладнання під час пожежі); РВС №15 (64), об`єм 950 м3 (посічення стінок резервуару осколками ракети); РВС №16 (65), об`єм 950 м3 (посічення стінок резервуару осколками ракети); РВС 11 (30), об`єм 200 м3 (посічення стінок резервуару осколками ракети).
Внаслідок пожежі відбулось знищення нафтопродуктів (дизельне пальне, бензини) та витік нафтопродуктів (дизельне пальне, бензини) в обвалування резервуарного парку (т.1 а.с.33-37).
Відповідно до довідки № 05/07 від 05.07.2024 встановлена наступна відповідність нумерації резервуарного парку нафтобази, що розташована за адресою: вул. Паркова, 90-а, с. Селещина, Машівський район, Полтавська область, згідно з технологічною схемою та технічним паспортом № 732 від 14.03.2024: 1 (21), 2 (22), 3 (20), 4 (19), 5 (18), 6 (23), 7 (24), 8 (12), 9 (13), 10 (29), 11 (30), 12 (45), 13 (46), 14 (65), 15 (64), 16 (63) (т.1 а.с.38).
За змістом Акту інвентаризації № 8 від 05.07.2024 (форма 24-НП) встановлено, що за даними бухгалтерського обліку на зберіганні на нафтобазі за адресою: вул. Паркова, 90-а, с. Селещина, Полтавська область рахується 642802 кг дизельного палива, фактична наявність дизельного палива після ракетного удару склала 138341 кг, нестача дизельного палива становить 504461 кг (т.1 а.с.47). 
Наказом Приватного підприємства “Компанія “Надежда” № 106/1 від 05.07.2024 затверджено результати загальної інвентаризації та пропорційно розподілено дизельне паливо, що фактично залишилося після настання обставин непереборної сили, в розмірі 21,52 % від тієї кількості, яка перебувала на зберіганні (т.2 а.с.120).
Згідно з Актом інвентаризації нафтопродуктів (нафти), які належать поклажодавцю АТ “Укргазвидобування” і перебувають на відповідальному зберіганні ПП “Компанія “Надежда” від 05.07.2024 форми 30-НП, який затверджено наказом по підприємству № 106/2 від 05.07.2024 визначено, що пропорційний залишок дизельного палива АТ “Укргазвидобування” після враження ракетно-бомбовим ударом та пожежі становить 4,076 тони (21,52 % від облікового) (т.1 а.с.46 на звороті).
Витягом з Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України від 15.08.2024 встановлено пошкодження несучих та огороджувальних конструкцій (категорія відповідальності конструкцій А та Б), ступінь та характер яких свідчить про необхідність виконання робіт щодо часткового демонтажу частини об`єкта або його окремих конструкцій, підсилення об`єкта або його окремих несучих та огороджувальних конструкцій, пошкодження 41 – 80 % (т.1 а.с.30-32).

Листом № 72 від 04.07.2024 зберігач повідомив поклажодавця (листи направлено на адреси АТ “Укргазвидобування та філії Управління з переробки газу та газового конденсату) про неможливість виконувати свої зобов`язання за договором у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин (т.1 а.с.26). Також, у вказаному листі було повідомлено про те, що на місці події працюють відповідні служби, та про отримання необхідних документів, які фіксують настання зазначених подій поклажодавця буде додатково проінформовано.
Листом від 22.08.2024 № 2208 зберігачем було направлено на адресу поклажодавця (листи направлені на адреси АТ “Укргазвидобування та філії Управління з переробки газу та газового конденсату) документи на підтвердження виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), а саме: копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо бомбардування повітряними засобами ураження здійснення обстрілу нафтобази ПП "Компанія "Надежда"; копію Акту про пожежу від 03.07.2024; копію Акту комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 05.07.2024 (з додатками); копію акту звірки з АТ “Укргазвидобування” залишків дизельного палива станом на 01.07.2024; копію акту інвентаризації нафтопродуктів (нафти), які належать поклажодавцю АТ “Укргазвидобування” і перебувають на відповідальному зберіганні ПП “Компанія “Надежда” від 05.07.2024; копію Акту інвентаризації № 8 від 05.07.2024; копію Сертифікату ТПП України № 3100-24-1559 від 15.08.2024 (т.1 а.с.28-52).
Зі змісту доданого зберігачем сертифікату вбачається, Торгово-промислова палата України на підставі ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 №44(5), із змінами та доповненнями, сертифікатом № 3100-24-1559 від 15.08.2024 засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану; знищення майна, що знаходилось на зберіганні Приватного підприємства “Компанія “Надежда”, в результаті обстрілу збройними силами рф повітряними засобами ураження, зокрема обстріл нафтобази за адресою: Полтавська область, Машівський район, с. Селещина, вул. Паркова, будинок 90-а, внаслідок якого було пошкоджено та втрачено нафтопродукти, які зберігалися на цій нафтобазі, що унеможливлює виконання зобов`язань за договором № 67/6-24 від 26.03.2024 щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: зберігати нафтопродукти (дизельне паливо, бензин) на нафтобазі за адресою: Полтавська область, Машівський район, с. Селещина, вул. Паркова, 90-а, та повернути 14,864 т дизельного пального, у термін з 03.07.2024, за договором про надання послуг по прийманню, зберіганню та відвантаженню нафтопродуктів № 67/6-24 від 26.03.2024, укладеним з АТ “Укргазвидобування” (ЄДРПОУ: 30019775).
У вказаному сертифікаті зазначено, що період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): - дата настання: 03.07.2024; - дата закінчення: 05.07.2024 (т.1 а.с.48-50).

Відповідачем, як зберігачем у зв`язку із вибуттям із зберігання внаслідок форс-мажорних обставин 14,846 т дизельного пального, починаючи з 03.07.2024 позивачу, як поклажодавцю у відповідності до умов Додатку 1 до Договору нараховувалась плата за зберігання на залишок дизельного пального на зберіганні в кількості 4,076 тони за ставкою 16,67 грн (з ПДВ) за 1 тон/добу, загалом нараховано 170,948 тонно-днів, на загальну суму 2849,70 грн з ПДВ, про що сторонами було складено та підписано без зауважень Акт надання послуг за липень № 2728 від 01.08.2024 (т.1 а.с.191).
Відповідачем виставлено Рахунок на оплату послуг № 1421 від 01.08.2024 (т.2 а.с.41) та позивачем здійснено оплату послуг зберігання за липень 2024 року із розрахунку зберігання починаючи з 03.07.2024 залишку дизельного палива в кількості 4,076 тони, що підтверджується інформаційним повідомленням про зарахування коштів № 10000673141000067314 від 20.09.2024 (т.2 а.с.37).

Крім того, 29.08.2024 позивач, як поклажодавець передав на зберігання відповідачу, як зберігачу партію дизельного пального в кількості 231,500 тон згідно з залізничною накладною № 43002682 від 28.08.2024, Актом № 1/08/с від 29.08.2024, Акту № 19 приймання нафтопродуктів за кількістю форми 5-НП (т.1 а.с.25 на звороті, 136-137, т.2 а.с.62-63).
За змістом Витягу з Журналу обліку надходжень нафти і нафтопродуктів по “Укргазвидобування”, АТ Філія Управління з переробки газу та газового конденсату” за період квітень 2024 року – серпень 2024 року по ПП “Компанія “Надежда”, форми 6-НП: партію дизельного палива, що надійшла за залізничною накладною 43002682 від 28.08.2024 в загальній кількості 231,500 тон злито в резервуари № 15 та № 16 (т.1 а.с.81).
30.08.2024 о 02:30 год збройні сили російські федерації здійснили обстріл нафтобази, що знаходиться за адресою: вул. Паркова, 90-а, с. Селещина, Полтавська область, повітряними засобами ураження. Об`єкти нафтобази зазнали численних руйнувань та ушкоджень.
Відповідно до Акту про пожежу від 30.08.2024 пожежею знищено резервуари для зберігання рідкого палива РВС-200 № 10, 11, РВС-950 № 15, 16; РВС-400 № 7; РГС-60 № 12, 13, 14, 15, 16, 19; РГС-70 № 17, 18; технологічні трубопроводи резервуарного парку нафтобази; дільниця виробництва альтернативних моторних палив; пожежні щити, запірна арматура резервуарів та технологічних трубопроводів; запобіжна арматура резервуарного парку нафтобази та ДВАМП; система комерційного обліку залишків палива в резервуарному парку нафтобази, система обліку залишків палива в резервуарі ДВАМП; система раннього виявлення, резервуари УФР, дві установки УФР, колодязь, система освітлення території нафтобази, частково знищена система відеоспостереження нафтобази, МРГ-250, перехідні містки та площадки, дизельне пальне орієнтовно 1800 тон, розчинник-90 тон, КГС – 70 тон, А-95ЕКО – 50 тон, присадки для палива 1 тонна, блискавкоприймачі, навіс. Пожежею пошкоджено резервуари для зберігання рідкого палива РВС-400 № 8, 9, технологічні трубопроводи резервуарного парку нафтобази, насосна видачі палива нафтобази, насосна ДВАМП, система комерційного обліку видачі палива, віконні блоки – 6 шт., покрівля насосної видачі палива, будівля операторної ДВАМП, обвалування резервуарного парку (т.1 а.с.60).
Як вбачається з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження № 22024170000000197 30.08.2024 зареєстровано кримінальне провадження з правовою кваліфікацією за частиною 1 статті 438 Кримінального кодексу України, за фактом порушення збройними силами рф законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ, яке виразилось у бомбардуванні незахищених міст, будівель, що використовуються виключно цивільним населенням, внаслідок чого близько 02 год 50 хв 30.08.2024 повітряними засобами ураження здійснено обстріл нафтобази ПП “Компанія “Надежда” (Полтавський район, с. Селещина, вул. Паркова, 90А) (т.1 а.с.59).
Актом комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російськоїфедерації від 03.09.2024 встановлено, що внаслідок бойових дій з боку РФ повітряними засобами ураження здійснено обстріл нафтобази, при цьому зокрема, зруйновані від потрапляння засобів ураження: резервуари: РВС №15 (64) об`єм 950 м3; РВС №16 (63), об`єм 950 м3; РВС №7 (24), об`єм 400 м3; РВС №10 (29), об`єм 200 м3; РВС №11 (30), об`єм 200 м3 ; РГС 12 (40) об`єм 60 м3; РГС №13 (39) об`єм 60 м3; РГС №14 (38) об`єм 60 м3; РГС №15 (37) об`єм 60 м3; РГС № 16 (36) об`єм 60 м3; РГС № 17 (35) об`єм 70 м3; РГС №18 (11) об`єм 70 м3; РГС №19 (10) об`єм 60 м3; РГС №(52) об`єм 40 м3; РГС № (53) об`єм 25 м3; РГС №(54) об`єм 25 м3; РГС № (55) об`єм 60 м3; РГС № (56) об`єм 60 м3; РГС № (57) об`єм 20 м3.
Пошкоджені внаслідок потрапляння засобів ураження: фундамент - РВС №15 (64), РВС №16 (63), РВС № 7 (24), РВС №10 (29), РВС № 11 (30); зовнішні стінки, днище резервуарів та інше: РГС №20 (19) об`єм 25 м3 (посічення стінок резервуару осколками ракети); РГС № 21 (18) об`єм 25 м3 (посічення стінок резервуару осколками ракети); РГС № 22 (17) об`єм 25 м3 (посічення стінок резервуару осколками ракети); РГС №23 (16) об`єм 25 м3 (посічення стінок резервуару осколками ракети); РГС № 24 (15) об`єм 25 м3 (посічення стінок резервуару осколками ракети); РГС № 25 (14) об`єм 25 м3 (посічення стінок резервуару осколками ракети); РВС № 8 (13) об`єм 400 м3 (посічення стінок резервуару осколками ракети); РВС №9 (12) об`єм 400 м3 (посічення стінок резервуару осколками ракети).
Внаслідок пожежі відбулося знищення нафтопродуктів (дизельне пальне, бензини, інші компоненти, конденсати, розчинники) та витік нафтопродуктів (дизельне пальне, бензини інші компоненти, конденсати, розчинники) в обвалування резервуарного парку (т.1 а.с.61-76).
Актом інвентаризації № 9 від 02.09.2024 (форма 24-НП) встановлено, що за даними бухгалтерського обліку на зберіганні на нафтобазі за адресою: вул. Паркова, 90-а, с. Селещина, Полтавська область рахується 1813838 кг дизельного палива, залишок дизельного палива 0 кг, нестача дизельного палива становить 1813838 кг (т.1 а.с.80).
Наказом Приватного підприємства “Компанія “Надежда” № 118/1 від 02.09.2024 затверджено результати загальної інвентаризації та зобов`язано інвентаризаційні комісії скласти акти інвентаризації в розрізі контрагентів (т.2 а.с.121).
За Актом інвентаризації нафтопродуктів (нафти), які належать поклажодавцю АТ “Укргазвидобування” і перебувають на відповідальному зберіганні ПП “Компанія “Надежда” від 02.09.2024 форми 30-НП, який затверджено наказом відповідача № 118/2 від 02.09.2024 визначено, що за даними бухгалтерського обліку кількість дизельного палива АТ “Укргазвидобування” яка перебувала на зберіганні – 235,576 тон, фактична наявність дизельного палива на зберіганні 0 тон (т.1 а.с.79 на звороті).
Витягом з Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України від 11.10.2024 встановлено, що за категорією пошкоджень, об`єкт непридатний для використання за цільовим призначенням, повністю втратив свою економічну цінність, наявні пошкодження несучих та огороджувальних конструкцій, ступінь та характер яких свідчить про небезпеку аварійного обвалення об`єкта (зруйновані об`єкти), пошкодження 81 – 100 % (т.1 а.с.77-79).

Листом від 02.09.2024 зберігач повідомив поклажодавця (листи направлено на адреси АТ “Укргазвидобування та філії Управління з переробки газу та газового конденсату) про неможливість виконувати свої зобов`язання за договором у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин (т.1 а.с.53). Також, у вказаному листі було повідомлено про те, що на місці події працюють відповідні служби, та про отримання необхідних документів, які фіксують настання зазначених подій поклажодавця буде додатково проінформовано.
Листом від 28.10.2024 № 2810 зберігачем було направлено на адресу поклажодавця (листи направлені на адреси АТ “Укргазвидобування та філії Управління з переробки газу та газового конденсату) документи на підтвердження виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), а саме: копію витягу від 30.08.2024 з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження № 22024170000000197, щодо бомбардування повітряними засобами ураження здійснення обстрілу нафтобази ПП “Компанія “Надежда”; копію Акту про пожежу від 30.08.2024; копію Акту комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 03.09.2024 (з додатками); копію Акту інвентаризації нафтопродуктів (нафти), які належать поклажодавцю АТ “Укргазвидобування” і перебувають на відповідальному зберігання ПП “Компанія “Надежда” станом на 02.09.2024; копію Акту інвентаризації № 9 від 02.09.2024; копія Витягу з журналу обліку надходження нафти і нафтопродуктів Поклажодавця за період квітень 2024 року – серпень 2024 року за формою № 6-НП згідно з Інструкцією 281; копія Сертифікату ТПП України від 15.10.2024 № 3100-24-1912 про форс-мажорні обставини (т.1 а.с.57-84).
Зі змісту доданого зберігачем сертифікату вбачається, Торгово-промислова палата України на підставі ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 №44(5), із змінами та доповненнями, сертифікатом від 15.10.2024 № 3100-24-1912 засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану; знищення майна, що знаходилось на зберіганні Приватного підприємства “Компанія “Надежда”, в результаті обстрілу 30.08.2024 збройними силами рф повітряними засобами ураження, зокрема обстріл нафтобази за адресою: вул. Паркова, 90-а, с. Селещина, Полтавська область, щодо обов`язку (зобов`язання) а саме: зберігати нафтопродукти (дизельне паливо, бензин) на нафтобазі за адресою: Полтавська область, Машівський район, с. Селещина, вул. Паркова, 90-а, та повернути 235,576 т дизельного пального у термін: з 30.08.2024 за Договором № 67/6-24 від 26.03.2024, укладеним з АТ “Укргазвидобування” (ЄРПОУ: 30019775).
У вказаному сертифікаті зазначено, що період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): - дата настання: 30.08.2024; - дата закінчення: 03.09.2024 (т.1 а.с.81-83).

У зв`язку із вибуттям із зберігання внаслідок форс-мажорних обставин 235,576 т дизельного пального, починаючи з 31.08.2024 позивачу плата за зберігання на залишок дизельного пального на зберіганні в кількості 0 (нуль) тон не нараховувалась.
За серпень 2024 року відповідачем, як зберігачем відповідно до умов договору № 67/6-24 від 26.03.2024 позивачу, як поклажодавцю було нараховано плату за зберігання в розмірі 349,704 тонно-днів, на загальну суму 5829,56 грн з ПДВ згідно з розрахунком, із змісту якого встановлено що за період з 01.08.2024 по 28.08.2024 плата нарахована за зберігання 4,076 тони дизельного палива; за 29.08.2024 – плата нарахована за зберігання 235,576 тони дизельного палива, за 30.08.2024 та 31.08.2024 плата не нараховувалась з огляду на обліковий залишок 0 тон.
Сторонами договору складено та підписано позивачем без зауважень Акт надання послуг за серпень № 3114 від 01.09.2024 на суму 5829,56 грн з ПДВ (т.1 а.с.192), виставлено рахунок на оплату послуг № 1502 від 01.09.2024 (т.2 а.с.40) та позивачем здійснено оплату послуг зберігання за серпень 2024 року, що підтверджується Інформаційним повідомленням про зарахування коштів № 1000075286 від 18.10.2024 (т.2 а.с.38).
За період з вересня 2024 року по 31.12.2024 (строк дії договору) плата за зберігання дизельного палива відповідачем не нараховувалась та позивачем не сплачувалась.

Матеріалами справи також підтверджується, що протягом жовтня - грудня 2024 року між сторонами велось листування щодо залишків дизельного палива переданого на відповідальне зберігання за договором № 67/6-24 про надання послуг по прийманню, зберіганню та відвантаженню нафтопродуктів від 26.03.2024.
Зокрема, листом від 23.10.2024 №008.1.20-34.1-5-1629 позивач, як поклажодавець направив на адресу відповідача, як зберігача підписаний зі своєї сторони Акт звірки залишків дизельного палива, яке перебувало на зберігання станом на 01.10.2024 (т.1 а.с.55-56), згідно якого за даними АТ “Укргазвидобування” залишок палива дизельного ДП-З-ЄВРО5-ВО код УКТВЕД 2710194300 становить 18,940, залишок палива дизельного ДП-Л-ЄВРО5-ВО код УКТВЕД 2710194300 становить 231,500.
Крім того, 29.10.2024 позивачем було направлено на адресу відповідача лист №2.4-008.1.1-1-1665 (т.1 а.с.86-88), в якому за результатами розгляду повідомлення відповідача про настання обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) викладеного у листі від 22.08.2024 вих.№2208 щодо неможливості виконання зобов`язань за договором в частині зберігання та повернення нафтопродуктів (дизельного палива) у кількості 14,864 т, з підстав його знищення, було зазначено про те, що вказаного листа та доданих до нього документів не вбачається, що внаслідок ракетного обстрілу нафтобази 03.07.2024 збройними силами російської федерації пошкоджено саме ті ємності резервуарного парку нафтобази ПП "Компанія "Надежда", де зберігалось дизельне паливо філії Управління з переробки газу та газового конденсату АТ “Укргазвидобування”.
Позивач також зазначав, що Акт інвентаризації нафтопродуктів (нафти), які належать поклажодавцю і перебувають на відповідальному зберіганні ПП "Компанія "Надежда" від 05.07.2024 не може бути прийнятий до уваги, оскільки всупереч п.п 4.3.2. договору інвентаризація нафтопродуктів була проведена ПП "Компанія "Надежда" без залучення представників АТ “Укргазвидобування”.
Враховуючи, що зберігачем не було повідомлено поклажодавця про проведення інвентаризації належного йому майна та відповідно позбавлено можливості пересвідчитись у достовірності відображених даних, вказаний Акт інвентаризації від 05.07.2024 є недопустимим та недостовірним документом, який би засвідчував належний облік нафтопродуктів АТ “Укргазвидобування”.
Крім того, позивач зазначав, що відповідно до п. 2.22 договору, зберігач надає матеріали інвентаризації нафтопродуктів за договором поклажодавцю не пізніше 10 дня після дати проведення інвентаризації. Разом з тим, навіть якщо зважати на відсутність представників поклажодавця під час проведення інвентаризації та складання Акту інвентаризації нафтопродуктів (нафти) від 05.07.2024, зберігач не надав поклажодавцю у встановлений договором строк зазначений Акт, чим порушив умови договору.
Умовами договору передбачено зобов`язання зберігача повернути нафтопродукти зі зберігання тільки після отримання відповідного повідомлення від поклажодавця, яке направляється не пізніше ніж за два робочих дні до запланованого для повернення нафтопродуктів зі зберігання, тобто строк повернення нафтопродуктів не обмежений в договорі безпосередньо календарною датою.
Отже, наданий зберігачем Сертифікат Торгово-промислової палати України №3100-24-1559 від 15.08.2024 засвідчує неможливість виконання договірних зобов`язань ПП "Компанія "Надежда" в зазначений у ньому період, а саме з 03.07.2024 (дата настання обставин непереборної сили) до 05.07.2024 (дата закінчення дії обставин непереборної сили), однак, не припиняє договірні зобов`язання ПП "Компанія "Надежда" та АТ “Укргазвидобування”, в тому числі щодо обов`язку з повернення зберігачем дизельного палива в обсязі 18,940т.
Враховуючи вищевикладене, позивач зазначав, що відповідач зобов`язаний повернути філії Управління з переробки газу та газового конденсату АТ “Укргазвидобування” передане на зберігання дизельне паливо в кількості 18,940 т в порядку, передбаченому пунктом 2.14 договору або компенсувати вартість дизельного палива відповідно до п.5.7 договору.
14.11.2024 позивачем також було направлено на адресу відповідача лист №2.4-008.1.1-1-1798 (т.1 а.с.93-95), в якому за результатами розгляду повідомлення відповідача про настання обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) викладеного у листі від 28.10.2024 вих.№2810 щодо неможливості виконання зобов`язань за договором в частині зберігання та повернення нафтопродуктів (дизельного палива) у кількості 235,576т, з підстав його знищення, було викладено аналогічну позицію та повідомлено що відповідач зобов`язаний повернути філії Управління з переробки газу та газового конденсату АТ “Укргазвидобування” передане на зберігання дизельне паливо в кількості 235,576т в порядку, передбаченому пунктом 2.14 договору або компенсувати вартість дизельного палива відповідно до п.5.7 договору.

Листом від 21.11.2024 № 2111 відповідач, як зберігач направив підписаний Акт звірки залишків дизельного палива, яке перебувало на зберігання станом на 01.10.2024 за даними ПП “Компанія “Надежда” з поясненнями та примітками (т.2 а.с.20-21), в яких зазначено, що станом на 01.10.2024 залишок дизельного палива становить 0,000т. Дизельне паливо у кількості 18,940т (передано на зберігання 29.08.2024) втрачено у зв`язку із настанням обставин непереборної сили, що мали місце 03.07.22024 та 30.08.2024, а саме: здійснення збройними силами рф обстрілу повітряними засобами ураження по нафтобазі у с.Селещина.
Про настання обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) та неможливість виконання зобов`язань по договору в частині зберігання та повернення дизельного палива поклажодавця було повідомлено листами від 22.08.2024 та 28.10.2024 із наданням підтверджуючих документів (копій сертифікатів ТПП України, актів про пожежу, актів комісійного обстеження, актів інвентаризації тощо).
Крім того, 05.12.2024 відповідачем було направлено лист - відповідь за вих.№0512 (т.1 а.с.89-91) на листи позивача від 29.10.2024 №2.4-008.1.1-1-1665 та від 14.11.2024 №2.4-008.1.1-1-1798 щодо вимоги про повернення дизельного палива в кількості 18,940т та 235,576т відповідно, в якому зазначено про те, що причиною втрати майна не є порушення зберігачем зобов`язання в частині зберігання та повернення його поклажодавцю. Втрата дизельного палива поклажодавця у кількості 14,864т та 235,576т спричинена форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), а не діями чи бездіяльністю зберігача, і за такі обставини зберігач об`єктивно не відповідає. Відповідно зберігач позбавлений можливості з 03.07.2024 та з 30.08.2024 зберігати та повернути 14,864т та 235,576т знищеного дизельного палива. 

10.04.2025 позивачем було направлено на адресу відповідача повідомлення про повернення нафтопродуктів із зберігання за вих.№008.1.20-008.1.1-1-487 (т.1 а.с.96), в якому позивач вимагав повернути до 18.04.2025 передане на зберігання дизельне паливо.
Листом від 15.04.2025 за вих. 1504 відповідач повідомив про неможливість виконання зобов`язання щодо повернення нафтопродуктів за договором № 67/6-24 від 26.03.2024, у зв`язку із наявністю конкретних форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), а саме обстрілів збройними силами рф повітряними засобами ураження нафтобази 03.07.2024 та 30.08.2024, оскільки 250,44 т дизельного палива знищені (т.2 а.с.17). Додатково до вказаного листа відповідачем повторно було додано копії сертифікатів Торгово-промислової палати України від 15.08.2024 № 3100-24-1559 та від 15.10.2024 №3100-24-1912.
З огляду на те, що відповідачем, як зберігачем не було повернуто в добровільному порядку дизельне паливо передане на зберігання, вважаючи свої права порушеними, 17.07.2025 Акціонерне товариство “Укргазвидобування” в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Приватного підприємства "Компанія "Надежда", в якому просило зобов`язати Приватне підприємство "Компанія "Надежда" повернути Акціонерному товариству “Укргазвидобування” в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату майно, а саме: дизельне паливо ДП-З-ЄВРО5-ВО в кількості 231,500 тон; дизельне паливо ДП-Л-ЄВРО5-ВО в кількості 18,94 тон, отримане на підставі договору про надання послуг по прийманню, зберіганню та відвантаженню нафтопродуктів № 67/6-24 від 26.03.2024 (т.1 а.с.1-109).
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 21.01.2026 у даній справі в позові відмовлено, з підстав викладених вище (т.2 а.с.170-177). 

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судова колегія зазначає, що згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України кожна сторона має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 Цивільного кодексу України.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частинами 1, 3 та 5 статтею 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
Згідно з частиною 1 та частиною 2 статті 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов`язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому.
Відповідно до частини 1 статті 937 Цивільного кодексу України, договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Договір зберігання, за яким зберігач зобов`язується прийняти річ на зберігання в майбутньому, має бути укладений у письмовій формі, незалежно від вартості речі, яка буде передана на зберігання. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем.
Стаття 938 Цивільного кодексу України встановлює, що зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення. Якщо строк зберігання речі визначений моментом пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення, зберігач має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від поклажодавця забрати цю річ в розумний строк.
У частині 1 статті 942 Цивільного кодексу України передбачено, що зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.
За приписами частини 1 та 2 Цивільного кодексу України, зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.
Стаття 950 Цивільного кодексу України визначає, що за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. 
Професійний зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі, якщо не доведе, що це сталося внаслідок непереборної сили, або через такі властивості речі, про які зберігач, приймаючи її на зберігання, не знав і не міг знати, або внаслідок умислу чи грубої необережності поклажодавця. 
Зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі після закінчення строку зберігання лише за наявності його умислу або грубої необережності.
За змістом статті 951 Цивільного кодексу України збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем:
1) у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості;
2) у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість.
Якщо внаслідок пошкодження речі її якість змінилася настільки, що вона не може бути використана за первісним призначенням, поклажодавець має право відмовитися від цієї речі і вимагати від зберігача відшкодування її вартості.
Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу).

Як було зазначено вище, 26.03.2024 між Акціонерним товариством “Укргазвидобування” (надалі - поклажодавець) та Приватним підприємством “Компанія “Надежда” (надалі - зберігач) було укладено договір № 67/6-24 про надання послуг по прийманню, зберіганню та відвантаженню нафтопродуктів (надалі – договір т.1 а.с.10-17), відповідно до умов якого зберігач зобов`язується за плату зберігати нафтопродукти (дизельне паливо, бензин), які будуть передані йому поклажодавцем у майбутньому і повернути їх поклажодавцеві у визначений термін (строк) (пункт 1.1 договору).
Нафтобаза, на якій надавалися послуги зберігання, знаходиться за адресою: вул. Паркова, 90-а, с. Селещина, Полтавський район, Полтавська область.
Відповідно до пункту 1.5. договору загальний строк надання послуг – до 31.12.2024. 
Згідно з пунктом 8.1. договір набирає чинності з дати його укладення (підписання) сторонами та діє до 31 грудня 2024 року (включно).
Умовами пункту 4.3.3 договору встановлено обов`язок поклажодавця своєчасно і в повному обсязі отримувати (забирати) нафтопродукти зі зберігання, забезпечивши наявність належного транспорту, своїх уповноважених представників та своєчасного подання відповідних письмових повідомлень (рознарядок).
Поклажодавець має право вимагати повернення нафтопродуктів зі зберігання (пункт 4.4.1 договору).
Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами у справі, що протягом строку зберігання визначеного договором та протягом строку дії договору, тобто до 31.12.2024, позивач, як поклажодавець не звертався до відповідача, як зберігача з відповідним письмовими повідомленнями (рознарядками) щодо повернення дизельного палива в кількості 18,940т та 235,576т зі зберігання.
Натомість, повідомленням про повернення нафтопродуктів із зберігання направлене Філією Управління з переробки газу та газового конденсату АТ “Укргазвидобування” листом від 10.04.2025 № 008.1.20-008.1.1-1-487 (т.1 а.с.96), тобто після закінчення строку зберігання.
Листом від 15.04.2025 за вих. 1504 відповідач повідомив про неможливість виконання зобов`язання щодо повернення нафтопродуктів за договором № 67/6-24 від 26.03.2024, у зв`язку із наявністю конкретних форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), а саме обстрілів збройними силами рф повітряними засобами ураження нафтобази 03.07.2024 та 30.08.2024, оскільки 250,44 т дизельного палива знищені (т.2 а.с.17).
У вказаному листі відповідач зазначав, що в результаті обстрілу збройними силами рф повітряними засобами ураження, зокрема, обстріл 03.07.2024 нафтобази за адресою: Полтавська область, Машівський район, с. Селещина, вул. Паркова, будинок 90-а, було пошкоджено та втрачено нафтопродукти, які зберігалися на цій нафтобазі, що унеможливлює виконання зобов`язань за договором № 67/6-24 від 26.03.2024 щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: зберігати нафтопродукти (дизельне паливо, бензин) на нафтобазі за адресою: Полтавська область, Машівський район, с. Селещина, вул. Паркова, 90-а, та повернути 14,864 т дизельного пального, у термін з 03.07.2024, за Договором про надання послуг по прийманню, зберіганню та відвантаженню нафтопродуктів № 67/6-24 від 26.03.2024, укладеним з АТ “Укргазвидобування” (ЄРПОУ: 30019775), що засвідчено Сертифікатом ТПП України № 3100-24-1559 від 15.08.2024 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (т.1 а.с.48-50).
Крім того, військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану призвела до знищення майна, що знаходилось на зберіганні Приватного підприємства “Компанія “Надежда”, в результаті обстрілу 30.08.2024 збройними силами РФ повітряними засобами ураження, зокрема обстріл нафтобази за адресою: вул. Паркова, 90-а, с. Селещина, Полтавська область, щодо обов`язку (зобов`язання) а саме: зберігати нафтопродукти (дизельне паливо, бензин) на нафтобазі за адресою: Полтавська область, Машівський район, с. Селещина, вул. Паркова, 90-а, та повернути 235,576 т дизельного пального у термін: з 30.08.2024 за договором № 67/6-24 від 26.03.2024, укладеним з АТ “Укргазвидобування” (ЄРПОУ: 30019775), що засвідчено Сертифікатом ТПП України від 15.10.2024 № 3100-24-1912 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (т.1 а.с.81-83).

Як було зазначено вище, в розділі 6 договору сторони врегулювали порядок застосування форс-мажорних обставин, а саме:
- сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін. Обставинами непереборної сили є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання стороною зобов`язань, передбачених умовами договору (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо).
Не вважаються обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), зокрема, порушення зобов`язань контрагентами сторони, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів/послуг/робіт, відсутність у сторони необхідних коштів, фінансова та економічна криза, дефолт, зростання офіційного та/або комерційного курсів іноземної валюти до національної валюти та інші обставини, які не мають характеру надзвичайності і невідворотності (пункт 6.1. договору); 
- сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим договором унаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), зобов`язана не пізніше ніж протягом 7 календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі або листом на електронну пошту. В такому повідомленні має бути вказана наступна інформація: конкретні обставини непереборної сили; обов`язки за договором, на які впливають дані обставини; дата та місце виникнення таких обставин; їх очікувану тривалість (якщо таку можна визначити); реквізити цього договору (номер та дату).
Наслідком неповідомлення чи порушення строку повідомлення про обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини) або відсутності інформації, яку має містити таке повідомлення, є втрата права такої сторони посилатися на дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), як причину невиконання чи неналежного виконання зобов`язань (пункт 6.2. договору); 
- доказом виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) в Україні є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України.
Доказом виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) за кордоном (не в Україні) є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою або іншим уповноваженим на це органом країни місцезнаходження сторони (якщо така сторона є нерезидентом України), яка постраждала внаслідок таких обставин, та/або країни, у якій виникли такі обставини, в результаті яких постраждала сторона.
З такого документу має вбачатися, що він стосується неможливості виконання стороною, яка посилається на обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), конкретних зобов`язань за договором внаслідок дії таких обставини із зазначенням конкретної обставини, а також те, що така обставина є обставиною непереборної сили (форс-мажорною обставиною); місце; початок виникнення і строк дії такої обставини непереборної сили (форс-мажорної обставини); причинно-наслідковий зв`язок між обставиною непереборної сили (форс-мажорною обставиною) і неможливістю виконання такою стороною своїх зобов`язань за цим договором (пункт 6.3. договору); .
- сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим договором унаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), зобов`язана не пізніше ніж протягом 60 календарних днів з моменту їх виникнення надати іншій стороні докази виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), оформлені та видані згідно з вимогами пунктів 6.3, 6.3.1-6.3.3 (пункт 6.3.4. договору).
Судова колегія враховує, що 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, строк дії воєнного стану неодноразово Указами Президента України продовжено та є триваючим на момент розгляду справи.
Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.
Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтею 30, 34, 38, 39, 41, 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".
28.02.2022 Торгово-промислова палата України на підставі статей 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України засвідчила форс - мажорні обставини (обставин непереборної сили): військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". 
Враховуючи викладене, Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для об`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору (контракту, угоди тощо) обов`язків згідно із законодавчими чи іншими нормативними актами виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).
Тобто, Торгово-промислова палата України підтвердила, що обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами, як для суб`єктів господарювання так і для населення.
Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (частина 2 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України").
Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Також, згідно зі статтею 218 Господарського кодексу України у разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.
У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі № 913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Згідно наявних в матеріалах справи доказів, 03.07.2024 збройними силами рф повітряними засобами ураження було обстріляно нафтобазу за адресою: Полтавська область, Машівський район, с. Селещина, вул. Паркова, будинок 90-а, внаслідок чого знищено та пошкоджено будівлі, споруди та обладнання, зокрема резервуари для зберігання нафтопродуктів та дизельне паливо.
Зазначена обставина підтверджується наступними доказами: Актом про пожежу від 03.07.2024, Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження № 22024170000000137, Актом комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 05.07.2024, Актом інвентаризації № 8 від 05.07.2024 (форма 24-НП), Актом інвентаризації нафтопродуктів (нафти), які належать поклажодавцю АТ “Укргазвидобування” і перебувають на відповідальному зберіганні ПП “Компанія “Надежда” від 05.07.2024 форми 30-НП, Витягом з Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України від 15.08.2024, Сертифікатом ТПП України № 3100-24-1559 від 15.08.2024 (т.1 а.с.28-52).
Крім того, 30.08.2024 збройні сили рф повітряними засобами ураження, здійснили обстріл нафтобази за адресою: вул. Паркова, 90-а, с. Селещина, Полтавська область, внаслідок чого знищено та пошкоджено будівлі, споруди та обладнання, зокрема резервуари для зберігання нафтопродуктів та дизельне паливо.
Зазначені обставини підтверджуються наступними доказами: Актом про пожежу від 30.08.2024, Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження № 22024170000000197, Актом комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 03.09.2024 з фотоматеріали, в яких містяться зображення зруйнованих будівель та резервуарів відповідача, Актом інвентаризації № 9 від 02.09.2024 (форма 24-НП), Актом інвентаризації нафтопродуктів (нафти), які належать поклажодавцю АТ “Укргазвидобування” і перебувають на відповідальному зберіганні ПП “Компанія “Надежда” від 02.09.2024 форми 30-НП, Витягом з Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України від 11.10.2024, Сертифікатом ТПП України від 15.10.2024 №3100-24-1912 (т.1 а.с.57-84).
Позивач, ані під час розгляду справи місцевим господарським судом ані під час апеляційного перегляду даної справи факт настання вказаних обставин не заперечував та не посилався на неповідомлення чи несвоєчасне повідомлення відповідачем про настання форс-мажорних обставин чи на неналежне підтвердження факту настання форс-мажорних обставин, як це визначено пунктами 6.1 – 6.6 договору.

Натомість, як вірно встановлено місцевим господарським судом та не заперечується позивачем, відповідач дотримався вимог пункту 6.2 договору, щодо своєчасного та належного письмового повідомлення позивача про настання форс-мажорних обставин та неможливість виконання зобов`язань за договором по обстрілу 03.07.2024 листом № 72 від 04.07.2024, який направлено на адресу АТ “Укргазвидобування та на адресу філії Управління з переробки газу та газового конденсату (т.1 а.с.26); по обстрілу 30.08.2024 - листом б/н від 02.09.2024, який направлено на адресу АТ “Укргазвидобування та на адресу філії Управління з переробки газу та газового конденсату (т.1 а.с.53).
Крім того, відповідач дотримався вимог пунктів 6.3 та 6.3.4 договору, щодо своєчасного та належного направлення доказів на підтвердження форс-мажорних обставин, так щодо обстрілу, який відбувся 03.07.2024 відповідач листом від 22.08.2024 № 2208 направив на адресу АТ “Укргазвидобування та на адресу філії Управління з переробки газу та газового конденсату документи на підтвердження виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), а саме: копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо бомбардування повітряними засобами ураження здійснення обстрілу нафтобази ПП Компанія “Надежда”; копію Акту про пожежу від 03.07.2024; копію Акту комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 05.07.2024 (з додатками); копію акту звірки з АТ “Укргазвидобування” залишків дизельного палива станом на 01.07.2024; копію акту інвентаризації нафтопродуктів (нафти), які належать поклажодавцю АТ “Укргазвидобування” і перебувають на відповідальному зберіганні ПП “Компанія “Надежда” від 05.07.2024; копію Акту інвентаризації № 8 від 05.07.2024; копію Сертифікату ТПП України № 3100-24-1559 від 15.08.2024 (т.1 а.с.28-52).
Також, щодо обстрілу, який відбувся 30.08.2024 відповідач листом вих. № 2810 від 28.10.2024 направив на адресу АТ “Укргазвидобування та на адресу філії Управління з переробки газу та газового документи на підтвердження виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), а саме: копію витягу від 30.08.2024 з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження № 22024170000000197, щодо бомбардування повітряними засобами ураження здійснення обстрілу нафтобази ПП “Компанія “Надежда”; копію Акту про пожежу від 30.08.2024; копію Акту комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 03.09.2024 (з додатками); копію Акту інвентаризації нафтопродуктів (нафти), які належать поклажодавцю АТ “Укргазвидобування” і перебувають на відповідальному зберігання ПП “Компанія “Надежда” станом на 02.09.2024; копію Акту інвентаризації № 9 від 02.09.2024; копія Витягу з журналу обліку надходження нафти і нафтопродуктів Поклажодавця за період квітень 2024 року – серпень 2024 року за формою № 6-НП згідно з Інструкцією 281; копія Сертифікату ТПП України від 15.10.2024 № 3100-24-1912 про форс-мажорні обставини (т.1 а.с.57-84).
Надаючи правову оцінку вказаним вище доказам, в їх сукупності, судовою колегією встановлено, що відповідно до Витягу з Журналу обліку надходжень нафти і нафтопродуктів по “Укргазвидобування, АТ Філія Управління з переробки газу та газового конденсату” за період квітень 2024 року – серпень 2024 року по ПП “Компанія “Надежда”, форми 6-НП: партію дизельного палива, що надійшла за залізничною накладною № 43998442 від 04.04.2024 в загальній кількості 481,500 тон злито відповідачем в резервуар № 15; партію дизельного палива, що надійшла за залізничною накладною № 44074599 від 16.04.2024 в загальній кількості 359,800 тон злито в резервуари № 16 та № 6, партію дизельного палива, що надійшла за залізничною накладною 43002682 від 28.08.2024 в загальній кількості 231,500 тон злито в резервуари № 15 та № 16 (т.1 а.с.81).
Згідно з довідкою № 05/07 від 05.07.2024 встановлена наступна відповідність нумерації резервуарного парку нафтобази, що розташована за адресою: вул. Паркова, 90-а, с. Селещина, Машівський район, Полтавська область, згідно технологічної схеми та технічного паспорта № 732 від 14.03.2024, зокрема: резервуар № 15 за технологічною схемою відповідає № 64 за технічним паспортом; резервуар № 16 за технологічною схемою відповідає № 63 за технічним паспортом; резервуар № 6 за технологічною схемою відповідає № 23 за технічним паспортом (т.1 а.с.38).
Актом про пожежу від 03.07.2024 встановлено, що пожежею знищено, зокрема, резервуар № 23 (№ 6 за технологічною схемою), пожежею пошкоджено зокрема резервуари № 63 (№ 16 за технологічною схемою) та № 64 (№ 15 за технологічною схемою), паливно-мастильні матеріали у вигляді рідкого моторного палива об`єм та кількість встановлюється (т.1 а.с.32-33).
Актом комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 05.07.2024 встановлено, що внаслідок бойових дій зі сторони РФ, відбулося влучання ракети на територію нафтобази, зокрема, зруйнований від потрапляння засобів ураження Резервуар РВС № 6 (23), об`єм 400 м3. Пошкоджені внаслідок потрапляння засобів ураження: РВС № 15 (64), об`єм 950 м3, РВС №16 (65), об`єм 950 м3 (посічення стінок резервуару осколками ракети); внаслідок пожежі відбулося знищення нафтопродуктів (дизельне пальне, бензини) та витік нафтопродуктів (дизельне пальне, бензини) в обвалування резервуарного парку (т.1 а.с.33-37).
За Актом інвентаризації нафтопродуктів (нафти), які належать поклажодавцю АТ “Укргазвидобування” і перебувають на відповідальному зберіганні ПП “Компанія “Надежда” від 05.07.2024 форми 30-НП, який затверджено наказом відповідача № 106/2 від 05.07.2024, визначено, що пропорційний залишок дизельного палива АТ “Укргазвидобування” після враження ракетно-бомбовим ударом та пожежі становить 4,076 тони (21,52 % від облікового) (т.1 а.с.46 на звороті).
Крім того, Актом про пожежу від 30.08.2024 встановлено, що пожежею знищено резервуари для зберігання рідкого палива, зокрема, резервуари для зберігання рідкого палива № 10, 11, 15, 16, 7; дизельне пальне орієнтовно 1800 тон, розчинник-90 тон, КГС – 70 тон, А-95ЕКО – 50 тон, присадки для палива 1 тонна (т.1 а.с.60).
Згідно з Актом комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 03.09.2024 встановлено, що внаслідок бойових дій з боку РФ повітряними засобами ураження здійснено обстріл нафтобази, зокрема, зруйновані від потрапляння засобів ураження, зокрема резервуари: РВС № 15 (64) об`єм 950 м3; РВС №16 (63), об`єм 950 м3; внаслідок пожежі відбулося знищення нафтопродуктів (дизельне пальне, бензини, інші компоненти, конденсати, розчинники) та витік нафтопродуктів (дизельне пальне, бензини інші компоненти, конденсати, розчинники) в обвалування резервуарного парку (т.1 а.с.61-76).
Актом інвентаризації № 9 від 02.09.2024 (форма 24-НП) встановлено, що за даними бухгалтерського обліку на зберіганні на нафтобазі за адресою: вул. Паркова, 90-а, с. Селещина, Полтавська область рахується 1813838 кг дизельного палива, залишок дизельного палива 0 кг, нестача дизельного палива становить 1813838 кг (т.1 а.с.80).
Наказом Приватного підприємства “Компанія “Надежда” № 118/1 від 02.09.2024 затверджено результати загальної інвентаризації та зобов`язано інвентаризаційні комісії скласти акти інвентаризації в розрізі контрагентів (т.2 а.с.121).
За Актом інвентаризації нафтопродуктів (нафти), які належать поклажодавцю АТ “Укргазвидобування” і перебувають на відповідальному зберіганні ПП “Компанія “Надежда” від 02.09.2024 форми 30-НП, який затверджено наказом відповідача № 118/2 від 02.09.2024 визначено, що за даними бухгалтерського обліку кількість дизельного палива АТ “Укргазвидобування” яка перебувала на зберіганні – 235,576 тон, фактична наявність дизельного палива на зберіганні 0 тон (т.1 а.с.79 на звороті).
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт знищення резервуарів № 15 (64), 16 (63), 6 (23), в які було злито дизельне паливо позивача та факт його знищення в результаті обстрілів 03.07.2024 та 30.08.2024 збройними силами рф повітряними засобами ураження.

Крім того, колегія суддів враховує, що Витягом з Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України від 11.10.2024 встановлено, що за категорією пошкоджень, нафтобаза, на якій надавалися послуги зберігання, за адресою: вул. Паркова, 90-а, с. Селещина, Полтавський район, Полтавська область є непридатною для використання за цільовим призначенням, повністю втратила свою економічну цінність, наявні пошкодження несучих та огороджувальних конструкцій, ступінь та характер яких свідчить про небезпеку аварійного обвалення об`єкта (зруйновані об`єкти), пошкодження 81 – 100 % (т.1 а.с.77-79).
Доводи апелянта про неправильне застосування судом першої інстанції статті 607 Цивільного кодексу України, відхиляються як такі, що ґрунтуються на власному помилковому тлумаченні скаржником норм права.
Так, відповідно до статті 607 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає.
Обставини, які викликають неможливість виконання, можуть бути як юридичними (заборона певної діяльності), так і фактичними (загибель речі, яка мала б бути об`єктом виконання). Головна умова полягає в тому, що за такі обставини не буде відповідати жодна із сторін зобов`язання. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 11.10.2019 у справі №910/3319/18.
Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується не тільки факт знищення резервуарів № 15 (64), 16 (63), 6 (23), в які було злито дизельне паливо позивача, а й непридатність всього комплексу споруд, які знаходились на території нафтобази, на якій надавались послуги зберігання за договором внаслідок дії форс-мажорних обставин.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що з урахуванням приписів статті 607 Цивільного кодексу України зобов`язання щодо повернення Акціонерному товариству “Укргазвидобування” в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату майна, а саме: дизельного палива ДП-Л-ЄВРО5-ВО в кількості 231,500 тон; дизельне паливо ДП-З-ЄВРО5-ВО в кількості 18,940 тон, отриманого на підставі договору про надання послуг по прийманню, зберіганню та відвантаженню нафтопродуктів № 67/6-24 від 26.03.2024 припинилось неможливістю його виконання, у зв`язку з обставиною, за яку не відповідає жодна зі сторін.
З огляду на припинення зобов`язання у зв`язку з обставиною, за яку не відповідає жодна зі сторін (дія форс-мажорних обставин), підстави для задоволення вимог про зобов`язання відповідача повернути знищене дизельне паливо відсутні.

Колегія суддів також відхиляє, як безпідставні, доводи апелянта про недотримання відповідачем під час проведення інвентаризації вимог підпункту 4.3.2 пункту 4.3. договору щодо обов`язку зберігача повідомляти поклажодавця про проведення інвентаризації, з огляду на таке.
Як було зазначено вище, підпунктом 4.3.2 пункту 4.3 розділу 4 договору встановлено, що поклажодавець зобов`язаний забезпечувати присутність свого уповноваженого представника при прийманні та передачі (відпуску) нафтопродуктів на (зі) зберігання, а також при приведенні інвентаризації.
Крім того, поклажодавець відповідно до підпункту 4.4.3 пункту 4.4 договору має право здійснювати щоденний контроль за прийомом, переміщенням, зберіганням та відпуском нафтопродуктів поклажодавця на нафтобазі, шляхом присутності при здійснені зазначених операцій уповноваженого представника поклажодавця, не втручаючись в роботу Зберігача.
Судова колегія також враховує, що Порядок проведення інвентаризації врегульовано розділом 13 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 № 281/171/578/155 (надалі – Інструкція 281).
Інвентаризації підлягають нафта (газовий конденсат) і нафтопродукти, що містяться у резервуарах і технологічних трубопроводах НПЗ, наявних на підприємстві транспортних засобах та тарі незалежно від права власності, а також готівка на АЗС. Інвентаризації підлягають також нафта і нафтопродукти, які згідно з договорами зберігаються на терміналах інших суб`єктів господарювання.
Інвентаризація нафти та нафтопродуктів на підприємствах проводиться не рідше одного разу на місяць (пункт 13.2. Інструкції 281). 
Відповідно до пункту 13.4 Інструкції 281 відповідальність за організацію інвентаризації, правильне та своєчасне її здійснення покладається на керівника підприємства.
Для здійснення інвентаризації розпорядчим документом керівника підприємства створюються робочі і постійно діючі інвентаризаційні комісії, до складу яких залучаються особи, що мають досвід здійснення інвентаризації. Забороняється вводити до складу робочої інвентаризаційної комісії головного бухгалтера підприємства та матеріально відповідальних осіб.
Забороняється призначати головою робочої інвентаризаційної комісії у тих самих матеріально відповідальних осіб одного й того самого працівника два рази підряд.
Розпорядчим документом керівника підприємства установлюються терміни початку та завершення робіт з інвентаризації (пункт 13.5. Інструкції 281).
Судова колегія зазначає, що ані Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, ані погоджені сторонам умови договору не передбачають обов`язку зберігача щодо завчасного повідомлення та обов`язку залучення до участі в проведенні інвентаризації представника поклажодавця та вимоги щодо обов`язкового підписання акту інвентаризації представником поклажодавця. 
Водночас, відповідно до підпункту 4.4.3 договору поклажодавець має право здійснювати щоденний контроль за прийомом, переміщенням, зберіганням та відпуском нафтопродуктів поклажодавця.
Разом з цим позивач, як поклажодавець ані під час розгляду справи місцевим господарським судом, ані під час апеляційного перегляду даної справи не надав доказів повідомлення відповідача про намір взяти участь в проведенні інвентаризації, як не надав доказів недопуску представника поклажодавця до участі в такій інвентаризації та/або недопуску на територію нафтобази з метою здійснення контролю за зберіганням нафтопродуктів. 

Судова колегія також враховує, що відповідно до підпункту 4.3.3 договору поклажодавець зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі здійснювати оплату послуг зберігача, підписувати Акти наданих послуг, Акти приймання-передачі на зберігання, Акти приймання-передачі зі зберігання, накладні та інші документи.
Додатком № 1 до Договору визначено, зокрема, вартість послуг по зберіганню нафтопродуктів в одиницях виміру 1 тонна/добу за ціною 16,67 грн з ПДВ (пункт 7). 
Згідно з підпунктом 7.2.2 додатку № 1 до договору оплата послуг зберігача здійснюється поклажодавцем на підставі рахунку - фактури зберігача у розмірі 100 %, протягом 30 календарних днів з дати підписання сторонами відповідного Акту наданих послуг по зберіганню нафтопродуктів – з розрахунку прийнятого нафтопродукту відповідно до діючого тарифу, пропорційно кількості днів протягом календарного місяця.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем, як зберігачем у зв`язку із вибуттям із зберігання внаслідок форс-мажорних обставин 14,846 т дизельного пального, починаючи з 03.07.2024 позивачу, як поклажодавцю у відповідності до умов Додатку 1 до Договору нараховувалась плата за зберігання на залишок дизельного пального на зберіганні в кількості 4,076 тони за ставкою 16,67 грн (з ПДВ) за 1 тон/добу, загалом нараховано 170,948 тонно-днів, на загальну суму 2849,70 грн з ПДВ, про що сторонами було складено та підписано без зауважень Акт надання послуг за липень № 2728 від 01.08.2024 (т.1 а.с.191).
Відповідачем виставлено Рахунок на оплату послуг № 1421 від 01.08.2024 (т.2 а.с.41) та позивачем здійснено оплату послуг зберігання за липень 2024 року із розрахунку зберігання починаючи з 03.07.2024 залишку дизельного палива в кількості 4,076 тони, що підтверджується інформаційним повідомленням про зарахування коштів № 10000673141000067314 від 20.09.2024 (т.2 а.с.37).
Отже, як вірно зазначено місцевим господарським судом, підписання позивачем Акту наданих послуг зберігання за липень, в якому сторонами підтверджено розмір плати за перебування на зберіганні з 03.07.2024 дизельного пального в кількості 4,076 тони та оплата таких послуг в розмірі нарахованому за зберігання 4,076 тони дизельного пального свідчить про фактичне узгодження позивачем того залишку пального, який залишився після обстрілу рф нафтобази Селещина 03.07.2024.

Крім того, у зв`язку із вибуттям із зберігання внаслідок форс-мажорних обставин 30.08.2024 дизельного пального в кількості 235,576т, починаючи з 31.08.2024 позивачу плата за зберігання на залишок дизельного пального на зберіганні в кількості 0 (нуль) тон не нараховувалась.
За серпень 2024 року відповідачем, як зберігачем відповідно до умов договору №67/6-24 від 26.03.2024 позивачу, як поклажодавцю було нараховано плату за зберігання в розмірі 349,704 тонно-днів, на загальну суму 5829,56 грн з ПДВ згідно з розрахунком, із змісту якого встановлено що за період з 01.08.2024 по 28.08.2024 плата нарахована за зберігання 4,076 тони дизельного палива; за 29.08.2024 – плата нарахована за зберігання 235,576 тони дизельного палива, за 30.08.2024 та 31.08.2024 плата не нараховувалась з огляду на обліковий залишок 0 тон.
Сторонами договору складено та підписано позивачем без зауважень Акт надання послуг за серпень № 3114 від 01.09.2024 на суму 5829,56 грн з ПДВ (т.1 а.с.192), виставлено рахунок на оплату послуг № 1502 від 01.09.2024 (т.2 а.с.40) та позивачем здійснено оплату послуг зберігання за серпень 2024 року, що підтверджується Інформаційним повідомленням про зарахування коштів № 1000075286 від 18.10.2024 (т.2 а.с.38).
Отже, підписання Акту наданих послуг зі зберігання за серпень, відповідно до якого сторонами підтверджено перебування на зберіганні з 30.08.2024 дизельного пального в кількості 0 (нуль) тон та оплата таких послуг в розмірі нарахованому за зберігання за 30.08.2024 та 31.08.2024 нуль тон дизельного пального свідчить про фактичне узгодження вказаної кількості позивачем.
З огляду на підписання позивачем, як поклажодавцем актів наданих послуг без жодних заперечень та зауважень, доводи апелянта про те, що вказані первинні документи не містять інформацію щодо періоду надання послуг, та не відображають обсяги нафтопродуктів, які були знищені у вказаний період є безпідставними.

Щодо доводів апелянта викладених в доповненні до апеляційної скарги відносно того, що надані відповідачем документи внутрішнього обліку руху нафтопродуктів не відповідають вимогам Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, , судова колегія зазначає, що відповідно до частини другої статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність.
Згідно зі статтею 13 вказаного Кодексу судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання.
Приписами частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, закріплено право учасників справи: ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, тощо. Тобто, законодавцем визначено перелік гарантованих прав, використовувати які має право сторона у справі.
З матеріалів справи вбачається, що підготовче провадження у даній справі тривало з 22.07.2025 до 25.11.2025 і сторони, в тому числі позивач, не був обмежений у користуванні як процесуальними правами, встановленими в статті 42 Господарського процесуального кодексу України, так і іншими процесуальними правами ГПК України. 
Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що позивачем до суду було подано відповідь на відзив (т.2 а.с.77-81), в якій останній зазначав про ненадання відповідачем документів, що підтверджують прийняття та належний облік нафтопродуктів у відповідності до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України.
До заперечень на відповідь на відзив поданих відповідачем до Господарського суду Полтавської області 18.08.2025 було долучено документи внутрішнього обліку руху нафтопродуктів (приймання, зберігання, затвердження керівником, проведення замірів, складання звітів, оборотно - сальдових відомостей тощо) передбачені вказаною Інструкцією 281, а саме: акти 5-НП, наказ “Про затвердження результатів інвентаризації” від 05.07.2024 № 106/1; наказ “Про затвердження результатів інвентаризації” від 05.07.2024 № 106/2 та Витяг з Додатку до наказу № 106/2 від 05.07.2024; накопичувальну відомість приймання-відпуску нафтопродуктів по нафтобазі Селещина у розрізі контрагента Укргазвидобування/АТ Філія Управління з переробки газу та газового конденсату за липень 2024 року; обортно - сальдову відомість по рахунку 023 за липень 2024 року у розрізі контрагента Укргазвидобування/АТ Філія Управління з переробки газу та газового конденсату; звіт про втрати нафтопродуктів (нафти) на підприємствах за липень 2024 року форма 32-НП; акт вимірювання нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою 3-НП станом на 05.07.2024; наказ “Про затвердження результатів інвентаризації” від 02.09.2024 № 118/1; наказ “Про затвердження результатів інвентаризації” від 02.09.2024 № 118/2 та Витяг з Додатку до наказу № 118/2 від 02.09.2024; накопичувальну відомість приймання-відпуску нафтопродуктів по нафтобазі Селещина у розрізі контрагента Укргазвидобування/АТ Філія Управління з переробки газу та газового конденсату за серпень 2024 року; обортно - сальдову відомість по рахунку 023 за серпень 2024 року у розрізі контрагента Укргазвидобування/АТ Філія Управління з переробки газу та газового конденсату; звіт про втрати нафтопродуктів (нафти) на підприємствах за серпень 2024 року форма 32-НП; акт вимірювання нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою 3-НП станом на 02.09.2024; копію Журналу обліку надходження нафти і нафтопродуктів за формою 6-НП (т.2 а.с.90-129).
Вказані документи були подані відповідачем до суду до закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, отже, позивач не був позбавлений судом можливості щодо надання заперечень відносно невідповідності вказаних документів вимогам Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України.
Колегія суддів також констатує, що протягом розгляду справи судом першої інстанції позивач не ставив під сумнів відповідність наданих відповідачем документів вимогам наведеної вище Інструкції, отже реалізація позивачем процесуальних прав наданих Господарським процесуальним кодексом України залежала виключно від його волевиявлення.
З огляду на те, що за приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції, доводи апелянта про невідповідність наданих відповідачем документів внутрішнього обліку руху нафтопродуктів, є такими, що не входили до предмету розгляду судом першої інстанції. 
За наведених обставин, судова колегія вважає, що процесуальна поведінка позивача протягом розгляду справи судом першої інстанції, очевидно не відповідає та не узгоджується з тим обставинами та питаннями, які він наразі намагається порушити в суді апеляційної інстанції.

Щодо доводів апелянта про порушення місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення норм процесуального права, що полягає у безпідставній відмові протокольною ухвалою від 25.11.2025 в задоволенні клопотання позивача про зобов`язання відповідача надати відповіді на питання (вх.№12844 від 07.10.2024), судова колегія зазначає наступне.
Відповідно до частин першої, другої, п`ятої та шостої статті 90 Господарського процесуального кодексу України учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи або у додатку до неї не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи. Учасник справи, якому поставлено питання іншим учасником справи, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті. На запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її керівник або інша посадова особа за його дорученням. Учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання:
1) з підстав, визначених статтями 67, 68 цього Кодексу;
2) якщо поставлене запитання не стосується обставин, що мають значення для справи;
3) якщо учасником справи поставлено більше десяти запитань. За наявності підстав для відмови від відповіді учасник справи повинен повідомити про відмову іншого учасника та суд у строк для надання відповіді на запитання. Суд за клопотанням іншого учасника справи може визнати підстави для відмови відсутніми та зобов`язати учасника справи надати відповідь.
Верховний Суд у постанові від 09.05.2023 у справі № 910/14795/20 зробив висновок про те, що письмове опитування учасників як свідків є одним із видів доказів, на підставі яких може бути встановлено наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги чи заперечення сторони.
Отже, виходячи з правового аналізу вищенаведених норм чинного процесуального закону слід констатувати, що письмове опитування учасників як свідків є одним із видів доказів, на підставі яких може бути встановлено наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги чи заперечення сторони.
Втім, колегія суддів зазначає, що визначені в заяві питання не є тими, що спрямовані на встановлення обставин, що мають значення для справи.
Колегія суддів звертає увагу на те, що правова кваліфікація спірних правовідносин лежить в площині виключних повноважень судової юрисдикції, оскільки саме суд самостійно обирає норму права яку необхідно застосувати при вирішення спору та надає оцінку обраному стороною способу захисту порушеного права.
Відтак, надання чи ненадання відповідачем письмових пояснень на питання відповідача, не призвело до неможливості встановлення всіх фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, не зашкодило ухваленню законного й обґрунтованого рішення та не вплинуло на повне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин, які мають значення у цій справі та, відповідно, постановлення законного і обґрунтованого рішення.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, господарський суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.
Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.
Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Судова колегія вважає, що у справі, що розглядається, судом першої інстанції було надано скаржнику вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.
Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Полтавської області від 21.01.2026 у справі №917/1414/25 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.
Керуючись ст.ст. 254, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Укргазвидобування” залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Полтавської області від 21.01.2026 у справі №917/1414/25 залишити без змін.
Повна постанова складена 23.04.2026.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження постанови передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Я.О. Білоусова 

Суддя І.В. Тарасова