Справа № 367/7167/25

РІШЕННЯ
Іменем України
13 квітня 2026 року	селище Бородянка  	

Бородянський районний суд Київської області в складі головуючого – судді Стасенка Г.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26 листопада 2021 року між АТ "Банк Кредит Дніпро" і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 22038000548780. 28 березня 2024 року між АТ "Банк Кредит Дніпро" та ТОВ "Цикл Фінанс" укладений договір факторингу № 28/03/24, відповідно до якого ТОВ "Цикл Фінанс" набуло право вимоги до боржників за кредитними договорами, серед яких і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 22038000548780 від 26 листопада 2021 року в розмірі 103633 грн 93 копійки. Враховуючи вказані обставини, просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 22038000548780 від 26 листопада 2021 року в розмірі 103633 грн 93 копійки і відшкодувати судові витрати.
22 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позов; у встановлені судом строки, в тому числі додаткові строки, надані у зв`язку з неотриманням копії ухвали, відповідач відзив на позов не подав.
Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили.
Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. 
Судом встановлено, що 26 листопада 2021 року між АТ "Банк Кредит Дніпро" і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 22038000548780, відповідно до якого відповідач отримав кредит на споживчі потреби в розмірі 74528 грн, строком кредитування 48 місяців, до 26 листопада 2025 року, зі сплатою процентної ставки в розмірі 0,001% річних і щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості: з 26 листопада 2021 року по 25 грудня 2022 року – 2.25% від суми кредиту, з 26 грудня 2022 року по 25 грудня 2023 року – 1.75% від суми кредиту, з 26 грудня 2023 року по 25 грудня 2024 року – 1.25% від суми кредиту, з 26 грудня 2024 року по 26 грудня 2025 року – 0,75% від суми кредиту. Відповідно до умов кредитного договору клієнт доручає банку в дату надання кредиту здійснити договірне списання коштів з рахунку клієнта для погашення заборгованості за договором у порядку договірного списання відповідно до умов УДБО, в дату платежу, яка визначена у графіку платежів (а.с. 154-155, 156-157, 158-159). 
28 березня 2024 року між АТ "Банк Кредит Дніпро" та ТОВ "Цикл Фінанс" укладений договір факторингу № 28/03/24, згідно з яким ТОВ "Цикл Фінанс" отримало право грошової вимоги до боржників, у тому числі й до ОСОБА_1 за кредитним договором № 22038000548780 від 26 листопада 2021 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників до вказаного договору факторингу, ТОВ "Цикл Фінанс" набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором у розмірі 103633 грн 93 коп., з яких 72517 грн – заборгованість за тілом кредиту, 1,44 грн – заборгованість за відсотками, 31115 грн 44 коп. – заборгованість за комісією (а.с. 124, 129-143, 150-152).
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, ТОВ "Цикл Фінанс" звернулося до ОСОБА_1 з вимогою від 06 лютого 2025 року про погашення заборгованості в розмірі 103633 грн 93 копійки (а.с. 15).
Проте, як убачається із позовної заяви, така вимога відповідачем проігнорована.
Посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, позивач просить стягнути з нього суму заборгованості, яка згідно з розрахунком позивача, становить 103633 грн 88 коп. і складається з 72517 грн 05 коп. – залишок простроченого кредиту, 1 грн 39 коп. – залишок прострочених відсотків, 3115 грн 44 коп. – залишок прострочених комісій (а.с. 125-127).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Враховуючи викладене, оскільки відповідач умови вказаного кредитного договору належним чином не виконував, право вимоги за цим договором перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з нього на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 72518 грн 49 коп., з яких 72517 грн 05 коп. – залишок простроченого кредиту, 1 грн 44 коп. – залишок прострочених відсотків. 
Щодо позовних вимог про стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 22038000548780 вбачається, що до загального розміру заборгованості відповідача включено заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 31115 грн 44 копійки (а.с. 125-127).
Закон України "Про споживче кредитування" розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частини першої та другої статті 11 Закону України "Про споживче кредитування" після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування", умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частини першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".
Відповідні висновки містяться у постанові Великої палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження №14-44цс21).
Пунктом 1.2 кредитного договору № 22038000548780 від 26 листопада 2021 року встановлено, що щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить: з 26 листопада 2021 року по 25 грудня 2022 року – 2.25% від суми кредиту, з 26 грудня 2022 року по 25 грудня 2023 року – 1.75% від суми кредиту, з 26 грудня 2023 року по 25 грудня 2024 року – 1.25% від суми кредиту, з 26 грудня 2024 року по 26 грудня 2025 року – 0,75% від суми кредиту.
Враховуючи те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом, за умовами їх надання один раз на місяць, повинні надаватись безоплатно, а позивачем не надано доказів, що такі послуги надавались відповідачу частіше одного разу на місяць, то позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комісією є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.
Щодо вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, суд зазначає таке.
Частиною 1 ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову – на відповідача; 2) у разі відмови в позові – на позивача.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. 
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява №19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року визначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копії договору № 43453613 про надання правової допомоги від 02 січня 2025 року, додаткової угоди № 22038000548780 до вказаного договору, детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Кеню Д.В., необхідних для надання правничої (правової) допомоги, згідно з якими витрати, понесені позивачем на правничу допомогу, складають 5000 гривень (а.с. 128, 144-148, 149).
Однак, з огляду на складність справи та виконані адвокатом роботи, ціну позову і розмір задоволених вимог, суд вважає, що заявлена до стягнення з відповідача на користь ТОВ "Цикл Фінанс" сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн не відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності, а тому, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про необхідність визначення таких витрат до відшкодування у розмірі 3000 гривень.
Оскільки позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" підлягає частковому задоволенню, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1695 грн 09 коп., виходячи з розрахунку: 72518 грн 49 коп. (розмір задоволених позовних вимог) х 2422 грн 40 коп. (сума сплаченого судового збору) : 103633 грн 93 коп. (розмір заявлених позовних вимог).
Керуючись ст. 526, 530, 599, 610-612, 626, 628, 638, 639, 1046-1056-1 ЦК України, ст. 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, код ЄДРПОУ 43453613, НОМЕР_2 у АТ "Сенс Банк", код банку МФО 300346) заборгованість за кредитним договором № 22038000548780 від 26 листопада 2021 року у розмірі 72518 (сімдесят дві тисячі п`ятсот вісімнадцять) гривень 49 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1695 (одна тисяча шістсот дев`яносто п`ять) гривень 09 копійок і витрат на правничу допомогу 3000 (три тисячі) гривень.
В іншій частині в задоволенні позову відмовити.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення суду складено 13 квітня 2026 року.

Головуючий - суддя	Геннадій СТАСЕНКО