ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/17075/25
провадження № 2/753/1364/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Лужецька О.Р., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» до ОСОБА_1 , про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, 
В С Т А Н О В И В :
Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» звернулось до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_1 , про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-2700/22-2666 від 30.12.2020 р., в ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» застраховано майнові інтереси власника автомобіля «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 . 16.09.2022 року на балконі квартири АДРЕСА_1 виникла пожежа, ймовірно причиною якої було коротке замикання в морозильній камері. Внаслідок пожежі у вказаній квартирі з сімнадцятого поверху будинку на припаркований автомобіль «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 впали частини балкону (скло і пластик) квартири, у зв`язку із чим автомобіль був пошкоджений, його власнику завдано матеріальної шкоди. Власник пошкодженого автомобіля «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 18 135 грн. Посилаючись на те, що шкода майну страхувальника була завдана внаслідок неналежного виконання відповідачем покладених на неї обов`язків щодо утримання квартири АДРЕСА_1 , позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 18 135 грн. та судовий збір.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29.08.2025 р. відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та у встановлений судом строк не подав відзиву на позовну заяву, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.
Згідно із частинами 1, 8 ст.279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 30.12.2020 року між ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» та ПП «ВІП-РЕНТ» укладено договір № 28-0199-2700\21-AVIS добровільного страхування наземних транспортних засобів (а.с.5).
31.12.2021 року між ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» та ПП «ВІП-РЕНТ» укладено договір № 28-0199-2700/22-2666 добровільного страхування наземних транспортних засобів, відповідно до умов якого в ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» застраховано автомобіль «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ПП «ВІП-РЕНТ».
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №423371900 від 18.04.2025 р. (а.с.40).
З матеріалів справи вбачається, що 16.09.2022 року на балконі квартири АДРЕСА_1 сталася пожежа.
Відповідно до відповіді Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 21.03.2024 на адвокатський запит адвоката Сечко С.В., вбачається, що слідчим відділом Дарницького УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження №12022100020003010 від 17.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.270 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 виникла пожежа. В ході досудового розслідування до Дарницького УП ГУНП у м. Києві від Дарницького районного управління ГУ ДСНС України у м. Києві, надійшов звіт про причину виникнення пожежі від 19.09.2022 року №22/1440, в якому вказано, що ймовірно причиною пожежі, яка сталась 16.09.2022 року на балконі квартири АДРЕСА_1 - є коротке замикання в морозильній камері (а.с.4).
Внаслідок пожежі на балконі квартири АДРЕСА_1 на припаркований автомобіль «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 впали частини балкону (скло і пластик), в результаті чого вказаний автомобіль було пошкоджено.
В матеріалах справи міститься акт огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектна відомість) від 23.09.2022 року, в якому зафіксовано результати огляду пошкодженого автомобіля «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 та до якого долучено фотографії, на яких зображено багатоповерховий будинок, в якому виникла пожежа, а також автомобіль з пошкодженнями (а.с.28-30) 
Відповідно до рахунку-фактури №КЗС00002819 від 21.09.2022 р., та Акту №КЗН00002746, складеного 09.01.2023 р., ТОВ «Бровари Моторс», вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 , складає 18 135 грн. (а.с.31,36). 
На підставі страхового акту № СТОКА-19271 від 19.01.2023 р., (а.с.37) та розрахунку суми страхового відшкодування від 19.01.2023 (а.с.38), ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» виплатило на рахунок ПП «ВІП-РЕНТ» (власник пошкодженого автомобіля) страхове відшкодування в розмірі 18 135 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції № 1842 від 20.10.2023 р. (а.с.39).
Відповідно до ст. 13 Конституції України, власність зобов`язує. 
Згідно ст. 41 Конституції України, використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
За змістом статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Згідно з ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
В силу частини шостої статті 55 Кодексом цивільного захисту України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) обов`язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях державного, комунального, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів покладається на квартиронаймачів і власників квартир, а в жилих приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими спорудами та будівлями на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (пункт 8 частини другої статті 16 ЦК України).
Як передбачено частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що право власності є абсолютним правом, яке здійснюється власником на свій розсуд незалежно від волі інших осіб. Одночасно на власника покладаються певні зобов`язання, зокрема обов`язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях. Також власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та інтересам громадян, інтересам суспільства.
Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Вказаними вище законодавчими приписами врегульовано правовідносини суброгації (від лат. "subrogare" - заміщення, обрання взамін), яка є одним із видів уступки права, що полягає в тому, що до нового кредитора, який реально виконав зобов`язання у вигляді сплати грошей, переходить право вимагати відповідного відшкодування від особи, відповідальної за завдану шкоду.
Так, до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Вказана правова позиція викладена в п. 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц .
Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.
Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.
Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.
Таким чином, із змісту наведених норм права випливає, що для застосування вимог ст. 1166 ЦК України суд повинен встановити наявність певних обставин, а саме - якими саме неправомірними діями відповідача було заподіяно шкоду позивачу і чи є між цими діями та шкодою безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.
Наявність (відсутність) зазначених обставин суд повинен встановити за допомогою належних доказів. При цьому суд повинен оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини.
Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Тобто, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги - факт завдання шкоди (збитків) відповідачем та обґрунтування її розміру. Саме до цього зводяться правові висновки щодо застосування норм права, що висловлені Верховним Судом України в постанові від 03 грудня 2014 року № 6-183цс14.
Особа має право на відшкодування майнової шкоди, якщо вона зазнала втрат у зв`язку зі знищенням або пошкодженням майна.
Право на звернення до суду гарантується чинним законодавством і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право порушується, не визнається або оспорюється. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси цієї особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
У відповіді Дарницького УП ГУНП у м. Києві є посилання на звіт про причину виникнення пожежі від 19.09.2022 року №22/1440, наданий Дарницький районним управління ГУ ДСНС України у м. Києві, в якому вказано, що ймовірно причиною пожежі, яка сталась 16.09.2022 року на балконі квартири АДРЕСА_1 є коротке замикання в морозильній камері.
Матеріали справи свідчать про те, що внаслідок пожежі на балконі вказаної квартири на припаркований автомобіль «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 впали частини балкону, в результаті чого вказаний автомобіль зазнав технічних ушкоджень і потребував відновлювального ремонту вартістю 18 135 грн.
Відповідачем ОСОБА_1 ці докази не спростовані, як і не спростовано її вину у виникненні пожежі та спричинені збитків.
ОСОБА_1 , як власник майна, враховуючи приписи Кодексу цивільного захисту України, Цивільного кодексу України зобов`язана належно виконувати обов`язок щодо забезпечення збереження об`єкта, який перебуває у її власності, тобто саме власник несе повну відповідальність за дотримання правил пожежної безпеки.
Протиправна поведінка відповідача полягає у бездіяльності щодо забезпечення пожежної безпеки власного майна (квартири). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою полягає у тому, що недотримання нею, як власником квартири, правил пожежної безпеки при експлуатації електричних приладів у квартирі (морозильної камери), призвело до виникнення пожежі на балконі квартири, внаслідок чого відбулось падіння частин балкону на припаркований автомобіль «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 , чим завдала майнової шкоди (збитків) власнику автомобіля.
Суд враховує, що відповідачкою у встановленому законом порядку, не спростувано, що пожежа, яка сталася, виникла не з її вини.
Таким чином, виходячи із встановлених обставин та аналізу вищенаведених норм законодавства ці збитки слід покласти на власника квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 .
Згідно частин 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частинами 1-2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.
Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.
Будь-яких заперечень по суті позовних вимог Відповідачем суду не надано.
Верховний Суд у Постанові від 15.10.2020 вказав: факт виплати страховиком страхового відшкодування зумовив виникнення в нього відповідних прав в порядку суброгації до особи, відповідальної за збитки в межах понесених ним витрат на виплату страхового відшкодування згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування».
У справі, що розглядається, після виплати страхового відшкодування позивач набув прав кредитора у деліктному зобов`язанні.
Враховуючи те, що ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 18 135 грн., а відповідач в добровільному порядку не вжив заходів щодо відшкодування завданої шкоди, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 18 135 грн., є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 89,141, 264, 265, 268, 279 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» до ОСОБА_1 , про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про РНОКПП відсутні, АДРЕСА_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» (код ЄДРПОУ 30859524, місцезнаходження: м. Київ, вул. Івана Федорова, 32 літ.А) суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 18 135 грн. та судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 3 028 грн.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА