Справа № 673/1181/25 
Провадження № 2-а/673/9/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И  
"26" лютого 2026 р. м. Деражня 
Деражнянський районний суд Хмельницької області 
в складі:
головуючої судді: Грицишиної Л.В.
за участю:
секретаря судового засідання: Осієвської Н.В.
представника позивача - адвоката Довгаля П.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Деражня адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
в с т а н о в и в:
21 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову №4469 від 10.04.2025 року, винесену в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , за якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що постановою №4469 від 10.04.25 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , підполковником ОСОБА_2 було встановлено, що ОСОБА_1 28.03.25 року о 13 год. 34 хв. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 не мав при собі військово-обліковою документа та не пред`явив його на вимогу працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме: абзац 1 ч.6 ст. 22. ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пункту 25 Порядку призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затв. Постановою КМУ №560 від 16.05.24р., абзац 3 підпункту 10-1 пункту 1 додатку «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затв. Постановою КМУ №1487 від 30.12.22р. «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП. Вказаною постановою на нього накладено штраф у сумі 17 000,00 грн. 
Із вказаною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною та просить скасувати, вказуючи, що з моменту 26.07.19р., коли йому виповнилося 27 років і він набув статусу військовозобов`язаного, він неодноразово звертався до ІНФОРМАЦІЯ_5 та потім ІНФОРМАЦІЯ_3 для отримання військово-облікового документа. Однак, йому було відмовлено в зв`язку з відсутністю бланків ВОД. Після оголошення в Україні воєнного стану, 26.02.22р. ОСОБА_1 , разом з іншими військовозобов`язаними у його селі прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Він подав документи, що є батьком трьох неповнолітніх дітей, однак, ВОД йому знову не видали, пославшись на те, що в країні почалася війна і проводити видачу ВОД не на часі.
Позивач вказує, що він самостійно сформував електронний військово-обліковий документ в застосунку «Резерв+», вчасно оновив дані про те, що він перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 , отримав у даний електронний документ відстрочку на підставі п.3 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як батько трьох неповнолітніх дітей.
Однак, 28.03.25р. він прибув по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_6 для проходження ВЛК, де йому було пояснено, що щодо нього буде складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення з приводу того, що у нього відсутній військово-обліковий документ. Позивач вказував про наявність у нього застосунку «Резерв+» з актуальною інформацією, проте йому повідомили, що має бути паперовий військовий квиток. 
Про наявність оскаржуваної постанови позивач дізнався лише отримавши 17.09.25р. її копію з Летичівського відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області. При цьому, сума штрафу зросла до 34 000 грн. 
З огляду на вищезазначене, оскаржувану постанову позивач вважає необґрунтованою, безпідставною та такою, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки він не був проінформований про час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, не була дотримана процедура притягнення до адміністративної відповідальності, внаслідок чого він був позбавлений прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, а тому просить скасувати. 
Ухвалою від 27.10.25р. позов прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач та його повноважний представник в судових засіданнях підтримали позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві, просять позов задовольнити, а постанову скасувати.
Відповідач, незважаючи на те, що про час розгляду справи повідомлений належним чином, повноважного представника в судове засідання не направив. 10.02.26р. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказується, що ОСОБА_1 , 10.04.25р., перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 не мав при собі військово-облікового документа не пред`явив його за вимогою. Відповідно до пояснень ОСОБА_1 в протоколі від 28.03.25р. він його не отримував, чим, на думку відповідача, порушив п.6 ст.22 ЗУ «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку».
Звертає увагу суду на те, що відомості про результати медичних оглядів позивач надав лише після складання щодо нього протоколу 28.03.25р. Електронний ВОД не може бути належним доказом у справі, якщо він сформований на момент подання позову або його розгляду в суді, тому вважає, що дослідженню підлягає ВОД ОСОБА_1 , на момент виникнення у позивача обов`язку його пред`явити. Вказує, що суть адміністративного правопорушення ОСОБА_1 полягала не в тому чи був у нього ВОД взагалі, а в тому, що він його не пред`явив на вимогу працівника ТЦК та СП, що, на думку відповідача, свідчить про те, що він його не мав. З огляду на зазначене, просить в позові відмовити.
Позивач у відповіді на відзив від 12.02.26р. заперечує твердження відповідача про відсутність у ОСОБА_1 . ВОД та відмову його пред`явити. Вказує, що у ОСОБА_1 станом на 28.03.25р. був електронний ВОД, який він самостійно сформував в електронному кабінеті військовозобов`язаного та вчасно вніс до нього всі необхідні дані.
На підтвердження цього надав в матеріали справи витяг з електронного ВОД у додатку «Резерв +», з якого вбачається, що даний документ сформовано ОСОБА_1 в «Резерв +» 10.07.24р., дані оновлені вчасно – 18.06.24р., про що і зазначено в самому ВОД, тобто в межах встановленого Постановою КМУ від 16.05.24р. строку, міститься посилання (QR - код) на номер в Реєстрі Оберіг. Відомості про сформований ВОД відображаються у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Натомість відповідачем не вказано, які саме дані не були оновлені та не могли бути отримані відповідачем по справі шляхом електронної інформаційної взаємодії, зокрема, із застосунку «Резерв +».
Крім того, звертає увагу суду, що відповідачем не подано жодних доказів про те, що ним здійснювалася перевірка наявності у ОСОБА_1 . ВОД та вживалися заходи для отримання персональних відомостей позивача в порядку електронної інформаційної взаємодії, а також доказів фото - та відеофіксації при перевірці наявності у позивача ВОД.
Не подані такі докази відповідачем і на вимогу суду, викладену в ухвалі від 14.01.26р.
Дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 10.04.25 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , підполковником ОСОБА_2 було розглянуто справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та встановлено, що ОСОБА_1 28.03.25 року о 13 год. 34 хв. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 не мав при собі військово-обліковою документу та не пред`явив його на вимогу працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме: абзац 1 ч.6 ст. 22. ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пункту 25 Порядку призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затв. Постановою КМУ №560 від 16.05.24р., абзац 3 підпункту 10-1 пункту 1 додатку «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», визначених Постановою КМУ №1487 від 30.12.22р. «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП. Вказаною постановою на нього накладено штраф у сумі 17 000,00 грн. 
Вважаючи вищевказану постанову протиправною, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Диспозиція частини третьої статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинено в особливий період, і вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.
Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Відповідно до приписів частини першої статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини шостої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України. Під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Встановлено, що вимоги, зазначені у частині шостій статті 22, щодо здійснення уповноваженими представниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, застосовуються з 17.07.2024 згідно із Законом № 3633-IX від 11.04.2024.
Відповідно до примітки статті 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», держателем реєстру є Міністерство оборони України, розпорядником реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України, а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення реєстру. Адміністратором реєстру є держатель реєстру.
Відповідно до абз. 3 п. 54 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, у ході перевірки документів перевіряється приналежність громадян щодо військового обов`язку, звіряються їх персональні дані, дані військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки). Із зазначеною метою представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів Держприкордонслужби та поліцейські можуть використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Таким чином територіальні центри комплектування та соціальної підтримки мають доступ до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та мають можливості отримувати необхідні дані з реєстру.
Однак, жодних доказів проведення фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів позивача із застосуванням технічних приладів відповідачем не подано, тому твердження відповідача про те, що ОСОБА_1 не мав при собі та не пред`явив військово-обліковий квиток на вимогу представника ІНФОРМАЦІЯ_4 , судом до уваги не приймаються.
Натомість судом враховується, що відповідно до положень п. 2 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №559, військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється):
- в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації);
- у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559.
Для формування військово-облікового документа в електронній формі необхідно скористатися засобами:
?електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста, зокрема з використанням його мобільного додатка;
?державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони;
?порталу "Дія", зокрема з використанням мобільного застосунку порталу "Дія".
Постанова № 559 встановлює, що військово-обліковий документ в електронній формі формується на безоплатній основі за бажанням особи після проходження нею електронної ідентифікації та автентифікації, за умови підключення електронного пристрою до інтернету та наявності в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про таку особу.
У військово-обліковому документі в електронній формі відображається унікальний електронний ідентифікатор у вигляді двовимірного штрих коду (QR-код).
QR-код військово-облікового документа містить відомості про військово-обліковий документ в електронній формі, які за допомогою відповідних технічних засобів можна відтворити у формі, придатній для зчитування, зокрема у візуальній.
Військово-обліковий документ в електронній формі є дійсним лише за наявності QR-коду та не може використовуватися без нього.
Пункт 9 Постанови № 559 встановлює, що військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу. Відомості про сформований військово-обліковий документ в електронній формі відображаються у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
З матеріалів справи вбачається, що військово-обліковий документ в паперовому вигляді позивачу не видавався, проте, ОСОБА_1 самостійно 10.07.2024р. зареєстрував електронний кабінет військовозобов`язаного з використанням мобільного додатка «Резерв +», у встановленому порядку оновив дані в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів 18.06.2024р., що підтверджується відміткою про це та вказівкою, що «дані уточнено вчасно», тобто в межах встановленого Постановою КМУ від 16.05.24р. строку. Витяг містить посилання (QR - код) на номер в Реєстрі Оберіг. Відомості про сформований ВОД відображаються у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Пройшов ВЛК 28.03.25р. та має відстрочку відповідно до п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як батько трьох неповнолітніх дітей. 
Відтак, на момент складення протоколу №68 від 28.03.25р. та винесення постанови №4469 від 10.04.25 року, електронний військово-обліковий документ, який має таку саме юридичну силу як і паперовий, міг бути перевірений співробітниками відповідача, будь-яких доказів на спростування цього факту відповідачем не подано, у зв`язку з чим положення частини третьої статті 210-1 КУпАП не можуть бути застосовані до дій позивача, тому твердження відповідача, викладені у відзиві на позов про відсутність у позивача ВОД у будь-якому вигляді, судом до уваги не приймаються, оскільки спростовуються наявними у справі доказами.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, немає.
Згідно ч. 3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Аналізуючи обставини притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про задоволення позову про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення, що відповідає положенням п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України.
Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З урахуванням вказаних норм, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,50 грн.
Керуючись ст. ст. 77, 121, 241-246, 286 КАС України, суд-
у х в а л и в:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.
Постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 від 10.04.2025 року за №4469 від про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП визнати протиправною та скасувати.
Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1  на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце знаходження: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 02.03.2026 року. 

Суддя:	  	Л.  В.  Грицишина