Справа № 461/7668/25 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В. 
Провадження № 22-ц/811/4053/25 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
Головуючого судді: Савуляка Р.В.
суддів: Мікуш Ю.Р., Шандри М.М.
секретаря: Заяць Я.І. 
з участю: представника ОСОБА_1 – Рачкевич Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Миронович Алли Іванівни про визнання права власності на недоотриману пенсію та зобов`язання виплатити недоотриману пенсію,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2025 року  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання права власності на недоотриману пенсію та зобов`язання виплатити недоотриману пенсію.
Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за заповітом її дядька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Миронович А.І. Однак, свідоцтво про право на спадщину за заповітом не видано на все майно на яке мав право спадкодавець, зокрема відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо недоотриманої пенсії.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2023 року у справі № 380/9395/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_2 відповідно до статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII, постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11 листопада 2015 року №988, з 01 грудня 2019 року, на підставі довідки Державної установи "ТМО МВС України по Львівській області'' про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії від 13 червня 2022 року № 4566 із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням виплачених коштів.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2023 року у справі № 380/9395/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести нарахування та виплату ОСОБА_2 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн передбачену Постановою КМУ №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» починаючи з 01 жовтня 2022 року.
Головним управлінням Пенсійного Фонду України у Львівській області були виконані судові рішення в частині здійснення перерахунку пенсії.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Спадкоємиця звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Миронович А.І. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на недоотриману пенсію. Однак, листом від 24 липня 2025 року № 123/01-16 приватного нотаріуса відмовлено у вчиненні такої нотаріальної дії.
Позивачка вважала, що невиплата відповідачем недоотриманої пенсії є порушенням її права на спадкування.
З врахуванням зазначених обставин, просила:
- визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на недоотримані за життя спадкодавцем пенсійні виплати у розмірі 277 760,21 грн;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 277 760, 21 грн недоотриманої пенсії ОСОБА_2 в порядку спадкування;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 28 жовтня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на недоотримані за життя спадкодавця пенсійні виплати у розмірі 277 760.21 грн.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 277 760.21 грн недоотриманих пенсійних виплат ОСОБА_2 .
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 2777.20 грн витрат на сплату судового збору.
Рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 жовтня 2025 року оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
В апеляційній скарзі покликається на те, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 року у справі № 380/9395/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 та за період з 01 грудня 2019 року по 30 вересня 2022 року нараховано доплату в розмірі 253760.21 грн.
На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 липня 2023 року у справі № 380/12492/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 та за період з 01 жовтня 2022 року по 30 вересня 2023 року нараховано доплату в розмірі 24 000.00 грн.
Вказані рішення суду мають зобов`язальний характер, але з позовом про стягнення недоплаченої суми пенсії в розмірі 277 760.21 грн ОСОБА_2 не звертався.
Виплата коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду здійснюється в межах коштів Державного бюджету України в порядку черговості, що визначається датою набрання ними законної сили та не залежить від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
Крім того, виплати з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України на відповідний рік, а взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.
Суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та членів їх сімей і залишилися неодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Вищезазначені суми пенсій виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Рішеннями Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 року у справі № 380/9395/22 та від 10 липня 2023 року у справі № 380/12492/23 зобов`язано провести перерахунок і виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум, а не виплатити конкретну суму.
Стягнення з територіального органу Пенсійного фонду України коштів, які знаходяться на його рахунках, але призначених для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування Головного управління Пенсійного фонду України та нанести шкоду необмеженій кількості осіб.
Просить рішення Галицького районного суду міста Львова від 28 жовтня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю. 
17 лютого 2026 року на адресу суду від представника ОСОБА_1 – ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу. Наголошує, що на момент смерті ОСОБА_2 мав право на недоотриману пенсію у сукупному розмірі 277 760,21 гривень. На підставі заповіту ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем і прийняла спадщину, відтак вступивши у права спадкоємця отримала право на все спадкове майно, в тому числі на недоодержану пенсію після смерті померлого. Зазначає, що апелянт свою позицію обґрунтовує статтею 1219 ЦК України, згідно якої передбачено права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, серед них право на пенсію. Однак ОСОБА_1 спадкує не право на пенсію, а кошти пенсії, що нараховані за життя Спадкодавця, але не виплачені ОСОБА_2 за його життя. Звертає увагу, що нарахована ОСОБА_2 пенсія у сукупному розмірі 277 760,21 гривень ввійшла у склад спадщини після його смерті. Просить апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду міста Львова від 28 жовтня 2025 року - без змін. 
Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, тому його неявка, відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, який проводиться за його відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 – ОСОБА_3 на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом та матеріалами справи встановлено,  ОСОБА_2 отримував пенсію за вислугою років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 року у справі № 380/9395/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_2 відповідно до статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII, постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11 листопада 2015 року №988, з 01 грудня 2019 року, на підставі довідки Державної установи "ТМО МВС України по Львівській області'' про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії від 13 червня 2022 року № 4566 із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням виплачених коштів.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 липня 2023 року у справі № 380/12492/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести нарахування та виплату ОСОБА_2 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн. передбачену Постановою КМУ №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» починаючи з 01 жовтня 2022 року.
Головним управлінням Пенсійного Фонду України у Львівській області були виконані судові рішення в частині здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Після його смерті ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Миронович Алли Іванівни для оформлення спадщини.
Приватним нотаріусом заведено спадкову справу № 24/2025 після смерті ОСОБА_2 .
На запит приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Миронович А.І. у листі від 13 травня 2025 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило, зокрема, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та членам їх сімей і залишились недоотриманими у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Миронович А.І. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є спадкоємцем майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Водночас, сума доплати до пенсії померлому не була виплачена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів Державного бюджету України.
Наведені обставини у процесі судового розгляду не оспорювались учасниками справи, у суду відсутні сумніви щодо їх достовірності або добровільності їх визнання, а тому вони не підлягають додатковому доказуванню.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право, як спадкоємець, на отримання нарахованих, але не виплачених у повному обсязі сум пенсії, які входять до складу спадщини і не були отримані спадкодавцем за життя, проаналізувавши в сукупності надані докази. 
Також, суд наголосив, що визнання права власності в порядку спадкування за заповітом у даному випадку є належним способом захисту прав спадкоємців, оскільки є перешкоди в оформленні їх спадкових прав у нотаріальному порядку.
З таким висновком колегія суддів погоджується з огляду на наступне.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).
Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме на недоотриману пенсію спадкодавця.
Підставою позовних вимог позивачі зазначають наявність у них, як спадкоємців за заповітом після смерті батька, права на спадкування недоотриманої ним суми пенсії.
Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 12611265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності – входять до складу спадщини.
Відповідно до статті 52 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі – Закон №2262-XII).
Відповідно до частини першої статті 61 Закону № 2262-ХІІ, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Частинами другою та третьою статті 61 Закону №2262-ХІІ визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону №2262-ХІІ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.
Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.
Отже, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону № 2262-ХІІ, який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.
Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 січня 2024 року усправі№420/8604/21.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати».
Враховуючи те, що рішеннями Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 року у справі № 380/9395/22 та від 10 липня 2023 року у справі № 380/12492/23, які ухвалені за життя спадкодавця та набрали законної сили було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 , однак суми пенсії за результатами проведеного перерахунку в розмірі 277 760,21 грн. (253 760,21 грн. та 24 000 грн.), що йому належали, залишилися неодержаними у зв`язку з його смертю, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 успадкувала належну спадкодавцю суму недоотриманої пенсії відповідно до положень 1227 ЦК України, що становить в сумі 277 760,21 грн, а тому така підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на її користь.
Доводи апеляційної скарги про те, що сума пенсії, яка не була нарахована пенсіонеру, не може вважатися недоотриманою, тому така сума пенсії не входить до складу спадщини, є необгрунтованими, оскільки сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя внаслідок неправомірних дій пенсійного фонду, який не виконував у добровільному порядку судові рішення, що набрали законної сили, і якими пенсійний орган було зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 .
Доводи апеляційної скарги, що недоотримана пенсія спадкодавцю за життя не була виплачена у зв`язку із відсутністю відповідних бюджетних призначень на здійснення таких виплат, не впливають на законність судового рішення та на права позивача щодо стягнення недоплаченої пенсії на її користь як спадкоємця особи, яка за життя набула право на дану пенсію, однак так і не отримала. Таке право позивачки передбачено цивільним законодавством і не може обмежуватись через відсутність фінансування.
З тих підстав не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що виплата заборгованості за судовими рішеннями здійснюється в порядку календарної черговості дати надходження судового рішення до боржника.
При цьому ЄСПЛ у справі «Кечко проти України» у рішенні від 08 листопада 2005 року, справі «Бакалов проти України» у рішенні від 30 листопада 2004 року та у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18 жовтня 2005 року зазначив, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Згідно норм ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, постановлено справедливе судове рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.
Керуючись ст.ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області – залишити без задоволення. 
Рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 жовтня 2025 року – залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 27 лютого 2026 року.

Головуючий: Савуляк Р.В. 

Судді: Мікуш Ю.Р. 

Шандра М.М.