Справа № 147/35/26 
Провадження № 1-кп/147/184/26

ВИРОК
іменем України

24 квітня 2026 року    с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченого ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 12025020120000075 від 16.05.2025 щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Летківка Тростянецького району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, 
за ч.1 ст. 301-1 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 в період часу з 01.01.2025 по 29.05.2025, перебуваючи за адресою свого проживання в АДРЕСА_1 , діючи систематично, з єдиним злочинним продовжуваним умислом, за допомогою мобільного телефону марки «OSCAL» ІМЕН: НОМЕР_1 , та ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який належить останньому, попередньо зареєструвавшись у месенджері «Telegram», за допомогою мобільного номеру телефону НОМЕР_3 , одержав доступ до дитячої порнографії та завантажив на свій мобільний телефон 200 фото та відеофайлів, які відносяться до дитячої порнографії.
Дані фото та відеоматеріали ОСОБА_4 умисно зберігав на належному йому мобільному телефоні марки «OSCAL» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , та ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який було вилучено 29.05.2025 під час проведення обшуку за адресою його проживання в АДРЕСА_1 .
Відповідно до висновку судової мистецтвознавчої експертизи №СЕ-19/102-25/22621-М3 від 04.11.2025 на наданому носієві містяться фото-, відеоматеріали, які відносяться до дитячої порнографії, у загальній кількості 200 (двісті) графічних файлів.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та просить суворо не карати, розповів про мотиви та обставини вчинення кримінального правопорушення. При цьому пояснив, що він зберігав фото та відеоматеріали протягом пів року з 01.01.2025 по 29.05.2025 на місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , на своєму телефоні «OSCAL» з емеями, які вказані в обвинувальному акті, 200 фотографій з дитячою порнографією. Ці фотографії він завантажив на свій мобільний з анонімного чату в «Telegram» попередньо зареєструвавшись в ньому і відповідно мав доступ до них. В нього не було мети розповсюдження цих фото. Він зберігав вказані фото для себе. 
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначив, що викладені в обвинувальному акті фактичні обставини ніким не оспорюються, обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав, надав добровільно покази в судовому засіданні, у вчиненому щиро кається. З врахуванням позитивної характеристики за місцем проживання, досудової доповіді органу пробації (можливе виправлення без ізоляції від суспільства), обставин, які пом`якшують покарання - визнання вини, щире каяття, відсутності обставин, які обтяжують покарання визначених ст. 67 КК України, те, що раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, просить призначити покарання за ч.1 ст. 301-1 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 5 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк три роки. Також просить покласти на засудженого обов`язки: 1) періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. Стягнутиз ОСОБА_5 процесуальні витрати у кримінальному провадженні за залучення експертів в сумі 14708,10 грн. Вирішити питання з речовими доказами у справі.
Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст. 394 КПК України. 
З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи.
Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.1 ст. 301-1 КК України.
Таким чином суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4  умисного одержання доступу до дитячої порнографії з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем та умисне зберігання дитячої порнографії без мети збуту чи розповсюдження.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, та обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, форму вини, обставини вчинення злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, під наглядом в психіатричному кабінеті КНП «Тростянецька лікарня» не перебуває, за наркологічною допомогою в КНП «Тростянецька лікарня» не звертався. Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття. Відсутність обставин, які обтяжують покарання. Також при призначенні покарання судом враховується досудова доповідь, відповідно до висновків якої з дослідженої інформації, що характеризує ОСОБА_6 за місцем його проживання, умов життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його імовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.
З урахуванням обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд вважає, що останньому відповідно до принципу індивідуалізації покарання необхідно призначити покарання за ч.1 ст. 301-1 КК України у виді 3 років пробаційного нагдялу з додатковим покаранням в межах санкції ч.1 ст. 301-1 КК України з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України.
На думку суду саме таке покарання сприятиме досягненню мети покарання, буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Зі змісту ч.1 ст. 49-2 КВК слідує, що строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Тому строк відбування покарання у виді пробаційного нагляду слід рахувати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Разом з тим, суд вважає за доцільне звернути увагу на те, що ОСОБА_4 судом окрім основного покарання, призначене і додаткове покарання, передбачене санкцією кримінального закону, у виді позбавлення права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю.
Частиною третьою статті 55 КК України регламентовано, що при призначенні позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткового покарання до арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк - воно поширюється на увесь час відбування основного покарання і, крім цього, на строк, встановлений вироком суду, що набрав законної сили. При цьому строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання, а при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове до інших основних покарань, а також у разі застосування статті 77 цього Кодексу - з моменту набрання законної сили вироком.
За таких обставин строк відбування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади та займатись діяльністю, пов`язаними з навчанням, вихованням та проведенням дозвілля дітей, слід рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 14708,1 грн. 
Згідно з ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 301-1 КК України, та признати йому покарання у виді 3 (трьох) років пробаційного нагляду з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю, пов`язаною з навчанням, вихованням та проведенням дозвілля дітей на строк 3 (три) роки.
На підставі ч.2, п.4 ч.3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 у виді позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю, пов`язаною з навчанням, вихованням та проведенням дозвілля дітей рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 14708,1 грн (чотирнадцять тисяч сімсот вісім гривень 10 коп.).
Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 30 травня 2025 року на: твердотілий накопичувач «Goldenfir SSD 2,5 SATA» модель T650-120GB з серійним номером S/N: GS24T1S12006242001, мобільний телефон марки «OSCAL» з серійними номерами ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 темного кольору в чохлі прозорого кольору з сім картою.
Речові докази у кримінальному провадженні: 
твердотілий накопичувач «Goldenfir SSD 2,5 SATA» модель T650-120GB з серійним номером S/N: GS24T1S12006242001 повернути власнику ОСОБА_4 ; 
мобільний телефон марки «OSCAL» з серійними номерами ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 темного кольору в чохлі прозорого кольору з сім картою, знищити.
Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя     ОСОБА_1