ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1106/26 Справа № 175/20289/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Качаленко Є. В. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

01 квітня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Павловського Євгенія Георгійовича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
на постанову судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2026 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665 грн. 60 коп.

У постанові суду зазначено, що 11.10.2025 о 11:30 по автодорозі М30 984 км в с.Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Cruze, днз НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився в закладі охорони здоров`я у лікаря та підтверджується висновком медичного закладу №3433 від 11.10.2025. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування постанови, як незаконної та необґрунтованої.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що обставини, які зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, та висновки суду першої інстанції не відповідають дійсності у зв`язку із тим, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. 
Зазначає, що огляд ОСОБА_1 проведено у медичному закладі 11.10.2025, а висновок щодо результатів огляду складено 17.10.2025 за його відсутності. 
На думку захисника, вказаний висновок є сумнівним, оскільки 10.10.2025 ОСОБА_1 пройшов огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та відповідно до висновку КНП “Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб” Запорізької обласної ради від 10.10.2025 у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено. 
Окрім того, як зауважує апелянт, згідно з абз. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Однак протокол про адміністративне правопорушення складено лише 26.10.2025, в той час як правопорушення було виявлено 17.10.2025. Протокол складено за відсутності ОСОБА_1 та у матеріалах справи відсутні докази про його належне повідомлення про дату, час і місце складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього. 
Отже захисник вважає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки вказаним порушенням та застосовано спрощений підхід до оцінки доказів по справі, що призвело до необґрунтованого та необ`єктивного висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення. 
На підставі наведеного просить постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23.02.2026, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – скасувати, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Павловський Є.Г. не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подали, але їх неявка, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.
За нормативним визначенням ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як зазначено у п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння на національному рівні закріплений у КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 №1395, зареєстрована в Мінюсті України 10.11.2015 №1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрована в Мінюсті України 11.11.2015 за № 1413/27858) і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ 17.12.2008 № 1103, з наступними змінами).
Згідно з пункту 12 розділу I Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
За приписами ч.2 ст. 266 КУпАП (Із змінами і доповненнями, внесеними в останнє згідно із Законом України від 16.02.2021 №1231-IX) огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, які перевірені та досліджені під час апеляційного розгляду.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 494509 від 26.10.2025 складеного стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) убачається, що об 11:30 годині 11.10.2025, автодорога М30 984 км в с. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Cruze, д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком медичного закладу №3433 від 11.10.2025. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
Зазначено, що свідки не залучались.
Подію зафіксовано на нагрудні камери працівників поліції № 469345, 473340.
До протоколу додаються рапорт поліцейського, висновок про результати медичного огляду, інші матеріали справи.
Водій ОСОБА_1 за викликом до УПП не з`явився, тому протокол складено за його відсутності.
З рапорту інспектора взводу 1 роти 3 батальйону №2 УПП в Дніпропетровській області убачається, що 11.10.2025 об 11.30 годин екіпажем Легіон під час оформлення матеріалів, обслуговуючи виклик ДТП без травмованих за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, автодорога М30 984 км, у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі. Згідно висновку №3433 від 17.01.2025 водій ОСОБА_1 знаходився у стані наркотичного сп`яніння. Стосовно ОСОБА_1 було складено протокол з ч.1 ст. 130 КУпАП за порушення п.2.9.А Правил дорожнього руху. Подію зафіксовано на бодікамери №469345, 473340 (а.с.3).
З висновку КП “ДБКЛПД” ДОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 3433 від 19.10.2025 (а.с.4) встановлено, що ОСОБА_1 на час проведення медичного огляду о 14 годині 20 хвилин 11 жовтня 2025 року перебував у стані наркотичного (канабіоїдного) сп`яніння. 
Повідомленням про запрошення до підрозділу патрульної поліції від 17.10.2025 за № 10796/41/19/01-2025 ОСОБА_1 було запрошено до інспектора взводу № 1 роти №4 Батальйону № 2 УПП в Дніпропетровській області ДПП на 09. годину 26.10.2025 (а.с.5).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції було відтворено поєднаний відеозапис з нагрудних боді-камер працівників патрульної поліції № 469345, 473340, які містяться у 1 файлі під назвою “export-6uxo9” на одному DVD+R диску долученого до матеріалів справи (а.с.6).
Так, на відеозапису зафіксовано, що об 11:55:35 годині 11.10.2025 працівники поліції прибули на місце ДТП, одним із учасників якого став, як потім виявилось водій ОСОБА_1 . Під час спілкування з ОСОБА_1 працівники поліції виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Також зафіксовано процедуру проходження огляду водієм ОСОБА_1 у медичному закладі.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах провадження, апеляційний суд вважає, що вони в своїй сукупності відображають усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення та підтверджує факт перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.
Вказані зібрані докази по справі є належними та допустимими, взаємоузгоджуються між собою, та повністю відповідають встановленим у судовому засіданні суду першої інстанції дійсним фактичним обставинам справи. Сумніви щодо належності, достовірності та допустимості вказаних доказів у апеляційного суду відсутні.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Зазначені на долучених до матеріалів провадження відеофайлах фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення, висновку щодо результатів медичного огляду водія ОСОБА_1 та у рапорті працівника поліції інформації спростовує твердження апелянта про відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи захисника про те, що медичний огляд ОСОБА_1 було проведено 10.11.2025, проте висновок КП “ДБКЛПД” ДОР № 3433 було складено лише 17.10.2025 за відсутності ОСОБА_1 , на переконання апеляційного суду, є необґрунтованими, оскільки такі дії медичних працівників не суперечать вимогам ст. 266 КУпАП.
Зміст висновку щодо результату медичного огляду 10.11.2025 ОСОБА_1 не повідомлявся, оскільки результат дослідження був отриманий 17.10.2025, про що було складено відповідний висновок. Крім того, матеріали справи не містять будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_1 або його захисник звертались зі скаргами до керівництва медичної установи на дії медичних працівників щодо неналежного проведення огляду особи, яка притягається до адміністративного правопорушення, на стан наркотичного сп`яніння чи неналежного заповнення медичних документів.
Не впливають на правильність висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і посилання сторони захисту на те, що 10.10.2025 ОСОБА_1 пройшов огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та відповідно до висновку КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально-значущих хвороб» ЗОР», у нього ознак сп`яніння не виявлено (а.с.38). Факт відсутності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння до встановлених судом подій жодним чином не спростовує факт перебування ОСОБА_1 11.10.2025 у стані наркотичного (канабіоїдного) сп`яніння, що підтверджується висновком КП “ДБКЛПД” ДОР № 3433 від 17.10.2025 (а.с.4). 
Стосовно доводів апеляційної скарги сторони захисту про складення протоколу від 26.10.2025, тобто з порушенням порядку, встановленого законом, а саме поза межами строку для складання такого протоколу, то суд апеляційної інстанції розцінює ці доводи, як такі, що ґрунтуються на власному, помилковому тлумаченні положень процесуального закону.
Так, складення протоколу з порушенням процесуальних строків само по собі не може виключати склад адміністративного правопорушення, а стосується питання його допустимості, як доказу, тобто оформлення протоколу (збирання доказу) відповідно до встановленого законом порядку.
Натомість апеляційний суд зауважує, що у даному конкретному випадку протокол про адміністративне правопорушення було складено за результатами отриманого медичного висновку КП “ДБКЛПД” ДОР № 3433 від 17.10.2025 (а.с.4) та запрошення  ОСОБА_1 до УПП в Дніпропетровькій області на 26.10.2025 для оформлення матеріал адміністративної справи (а.с.5). 
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
За змістом положень ст. 254 КУпАП, строк для складання адміністративного протоколу починає свій відлік після того, як в посадової особи, уповноваженої складати протокол, буде достатньо фактичних даних для висновку про наявність в діях чи бездіяльності особи вини у вчиненні правопорушення, наявності всіх достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто після виконання всіх необхідних процесуальних дій.
Даних про дату надходження до відділу поліції медичного висновку № 3433 від 17.10.2025 щодо ОСОБА_1 матеріали провадження не містять.
Згідно рапорту інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 2 УПП в Дніпропетровській області від 26.10.2025, ним, згідно висновку № 3433 від 17.10.2025 було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за порушення вимог п. 2.9А ПДР, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.3). 
Водночас, відповідно до повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції № 10796/41/19/01-2024 від 17.10.2025, ОСОБА_1 було запрошено до підрозділу управління патрульної поліції на 09.00 годин 26 жовтня 2025 року (а.с.5).
Отже, наведене дає підстави вважати, що після отримання та опрацювання посадовою особою, уповноваженої складати протокол достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення; повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про виклик до поліції у визначений час та дату, протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 було складено за його відсутності, через неявку останнього.
Складення протоколу з порушенням процесуальних строків само по собі не може виключати склад адміністративного правопорушення, а стосується питання його допустимості протоколу як доказу, тобто його оформлення (збирання доказу) відповідно до встановленого законом порядку.
Отже, на переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2026 року, чим було порушено вимоги п.2.5 “а” ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає захисник, суд апеляційної інстанції не вбачає.
З огляду на вищезазначене, судом першої інстанції з достатньою повнотою перевірено всі доводи сторони захисту, зроблено аналіз доказів. У своїх висновках суд навів мотиви, з яких взяв до уваги одні докази та відхилив інші та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, з чим погоджується й апеляційний суд, а доводи, викладені захисником в апеляційній скарзі, були предметом дослідження та перевірки під час судового розгляду.
При цьому суд першої інстанції створив усі необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання сторін кримінального провадження вирішені судом у відповідності до вимог КУпАП. 
Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги захисника є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2026 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Павловського Євгенія Георгійовича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2026 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО