Справа № 761/17888/25
Провадження № 2/761/2247/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Романишеної І.П.
за участі секретаря Решти Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
В С Т А Н О В И В:
У травні 2025 року представник позивача звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідачі) про стягнення заборгованості.
В позовній заяві представник позивача просив суд: стягнути солідарно з відповідачів на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість в загальному розмірі 77 715, 54 грн., яка складається із заборгованості за спожиті до 01.05.2018 року послуги з центрального гарячого водопостачання у розмірі 14 068, 41 грн., інфляційна складова боргу 2 096, 19 грн., три відсотки річних у розмірі 527, 28 грн., заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 у розмірі 16 751, 26 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 2 495, 94 грн., 3% річних у розмірі 627, 83 грн; заборгованості за спожиті з 01.11.2021 року послуги з постачання теплової енергії у розмірі 15287,64 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 1810,30 грн., три відсотки річних у розмірі 452, 69 грн., пені у розмірі 550,78 грн.; заборгованості за спожиті з 01.11.2021 року послуги з постачання гарячої води у розмірі 18 255,39 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 2323,74 грн., 3% річних у розмірі 557,25 грн., пені в розмірі 677, 99 грн., заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 719,60 грн; заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 513,25 грн., а також просив стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3028,00 грн.
Короткий зміст та узагальнені доводи позовної заяви.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води, а з 01.11.2021, у зв`язку із зміною законодавства, позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води. Позивач вказує, що відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , яка під`єднана до внутрішньо будинкової системи тепло та водопостачання, а отже є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячої води, яку постачає позивач. Разом з тим, відповідачі в повному обсязі не оплачують надані позивачем послуги, внаслідок чого за ними обліковується зазначена вище сума заборгованості. Відповідачі в добровільному порядку заборгованість не сплачують, тому позивач звернувся до суду на захист порушеного права.
Провадження у суді та позиція сторін щодо предмету спору.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.05.2025 року матеріали справи передані для розгляду судді ОСОБА_3.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05.06.2025р. відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України.
На підставі розпорядження щодо повторного автоматичного розподілу справи від 03.03.2026 року № 01-08-499, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_3 у відставку, матеріали справи на підставі повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2026 року передані для розгляду судді Романишеній І.П.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 06.03.2026 року справу прийнято до розгляду, який вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву, відповідно до змісту якої просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, з приводу ухвалення заочного рішення у справі не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, правом подачі відзиву не скористались.
З матеріалів справи вбачається, що судову повістку про виклик до суду, копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву відповідачам направлено рекомендованим листом кожному, проте на адресу суду повернулись конверти з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачами відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Фактичні обставини спірних правовідносин сторін, встановлені судом.
Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» є виконавцем комунальних послуг, а саме: з 01.05.2018 до 31.10.2021 є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води( послуги з ЦО/ЦПГВ); з 01.11.2021 у зв`язку із зміною законодавства, Позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуги з ТЕ/ПГВ).
На виконання вимог законодавства, КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», на підставі типових договорів, підготовлені та опубліковані/оприлюднені:
- договір про надання послуг з ЦО/ЦПГВ опублікований в газеті «Хрещатик» від № 34 (5085) (надалі - Договір);
- щодо договору про надання послуг з ТЕ/ПГВ, відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово комунальні послуги» від 09.11.2017, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Позивачем, на виконання вимог чинного законодавства, на своєму веб-сайті https://kte.kmda.gov.ua/ukladannya-dogovoru-z-kp-kyyivteploen/ оприлюднені типові індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води.
Квартира АДРЕСА_2 під`єднана до внутрішньо будинкової системи тепло та водопостачання, про що свідчать надані позивачем докази.
Водночас, відповідачі зареєстровані в будинку за іншою адресою, ніж вказує позивач, адже згідно даних з Єдиного державного демографічного реєстру місцем зареєстрованого проживання відповідачів значиться: АДРЕСА_1 .
Аналогічна інформація міститься також і у доданому до позову витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва ( ОСОБА_1 , а також ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 ).
При цьому, представником позивача заявлено вимоги про стягнення заборгованості з відповідачів, як споживачів послуг в кв. АДРЕСА_2 .
Згідно наданих представником позивача документів за адресою: АДРЕСА_1 значиться відкритим особовий рахунок НОМЕР_1 .
Разом з тим, позивачем не було доведено факту належності вказаного рахунку саме відповідачам, а отже і не було доведено виникнення заборгованості відповідачів перед позивачем.
Окрім того, матеріали справи не містять жодного належного доказу на підтвердження того, що відповідачі є власниками квартири АДРЕСА_2 та є споживачами послуг за вказаною адресою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом
Згідно із ч. ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.
Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частин першої - четвертої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.
Згідно із ч.ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Як вказала Велика Палата Верховного Суду у справі 342/180/17-ц, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Позивачем не надано суду доказів того, що відповідачі є споживачами послуг за адресою: АДРЕСА_1 , а тому позивач не довів достатніми та належними доказами, що відповідачі є належними особами, які мають відповідати за вказаним позовом.
В ході розгляду справи представником позивача не заявлено клопотань про витребування доказів або про заміну неналежних відповідачів.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Реквізити сторін:
Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»: м. Київ, вул. І. Франка, буд.5, ЄДРПОУ 40538421;
ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 ;
ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 09.04.2026 року.

СУДДЯ    І.П.РОМАНИШЕНА