Справа № 286/3385/25
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Вачко В. І. , 
з секретарем судового засідання Щипською І.О., 
розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділення в натурі частки нежитлового приміщення, яке належить співвласникам на праві спільної часткової власності , -

В С Т А Н О В И В:
16.09.2025 року позивач ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , звернулася до суду з позовом до відповідачів: 1. ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , в якому просить виділити їй в натурі 1/12 ідеальної частки з спільної часткової власності на нежитлове приміщення, гараж, в окремий об`єкт нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , площею 33,4 м.кв., припинити спільну власність, визначивши їй право власності з цього окремого об`єкту нерухомого майна в 1, мотивуючи тим, що рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 13.02.2025 року у справі № 286/2782/24 всі співвласники нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , виділили в натурі свої частки в окремі об`єкти нерухомого майна, крім позивачки ОСОБА_1 та двох відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; згідно з судовим рішенням належна позивачці частка у спільній власності становить 1/12 частину площею 33,4 кв.м., є ізольованим приміщенням і її можливо використовувати окремо від приміщень, належних відповідачам. 
Відповідачі у встановлений судом строк відзиву на позов не подали. Належно повідомлені сторони в судове засідання щодо розгляду справи по суті не з`явились. Позивач у позовній заяві просила слухати справу у її відсутність. Відповідачі заяв і клопотань не заявляли. Неявка сторін не перешкоджає проведенню судового розгляду. Відтак, у задоволення заяв сторін суд здійснює судовий розгляд справи у їх відсутність за наявними у справі матеріалами. 
Відтак, розглянувши вимоги та доводи сторін, оцінивши та дослідивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків.
Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 13.02.2025 року, яке набрало законної сили, у цивільній справі № 286/2782/24 за первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про виділення в натурі частки нежитлового приміщення, яке належить співвласникам на праві спільної часткової власності; зустрічним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки нежитлової будівлі із спільної часткової власності; зустрічним позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділення в натурі частки нежитлової будівлі із спільної часткової власності; зустрічним позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про виділення в натурі частки нежитлової будівлі із спільної часткової власності; зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про виділення в натурі частки нежитлової будівлі із спільної часткової власності; зустрічним позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про виділення в натурі частки нежитлової будівлі; зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про виділення в натурі частки нежитлової будівлі із спільної часткової власності; зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про виділення в натурі частки нежитлової будівлі із спільної часткової власності; зустрічним позовом ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про виділення в натурі частки нежитлової будівлі із спільної часткової власності, вирішено задоволити первісний та зустрічні позови, ухвалено
1.Виділити у власність ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , в натурі частку спільного майна, що складається з 1/12 нежитлового приміщення – гараж, площею 30,50 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , припинити право спільної власності на виділене майно та визнати право власності на виділене майно як на окремий об`єкт нерухомого майна. 
2.Виділити у власність ОСОБА_5 , РНОКПП в натурі частку спільного майна, що складається з 1/12 нежитлового приміщення – гараж, площею 30,8 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , припинити право спільної власності на виділене майно та визнати право власності на виділене майно як на окремий об`єкт нерухомого майна. 
3.Виділити у власність ОСОБА_6 , РНОКПП в натурі частку спільного майна, що складається з 1/12 нежитлового приміщення – гараж № НОМЕР_2 , площею 33,0 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , припинити право спільної власності на виділене майно та визнати право власності на виділене майно як на окремий об`єкт нерухомого майна. 
4.Виділити у власність ОСОБА_7 в натурі частку спільного майна, що складається з 1/12 нежитлового приміщення – гараж, площею 31,40 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , припинити право спільної власності на виділене майно та визнати право власності на виділене майно як на окремий об`єкт нерухомого майна. 
5.Виділити у власність ОСОБА_8 в натурі частку спільного майна, що складається з 1/12 нежитлового приміщення – гараж № НОМЕР_3 , площею 31,4 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , припинити право спільної власності на виділене майно та визнати право власності на виділене майно як на окремий об`єкт нерухомого майна. 
6.Виділити у власність ОСОБА_9 в натурі частку спільного майна, що складається з 1/12 нежитлового приміщення – гараж № НОМЕР_4 , площею 35,3 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , припинити право спільної власності на виділене майно та визнати право власності на виділене майно як на окремий об`єкт нерухомого майна. 
7.Виділити у власність ОСОБА_10 в натурі частку спільного майна, що складається з 1/12 нежитлового приміщення – гараж, площею 33,60 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_7 , припинити право спільної власності на виділене майно та визнати право власності на виділене майно як на окремий об`єкт нерухомого майна. 
8.Виділити у власність ОСОБА_11 в натурі частку спільного майна, що складається з 1/12 нежитлового приміщення – гараж № НОМЕР_5 , площею 32,1 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , припинити право спільної власності на виділене майно та визнати право власності на виділене майно як на окремий об`єкт нерухомого майна. 
9.Виділити у власність ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 в натурі частку спільного майна, що складається з 1/12 нежитлового приміщення – гараж № НОМЕР_6 , площею 33,3 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , припинити право спільної власності на виділене майно та визнати право власності на виділене майно як на окремий об`єкт нерухомого майна. 
Судовим рішенням встановлено, що сторонам на праві спільної часткової власності належить нежитлове приміщення гаражів, розташоване у АДРЕСА_4 , і між ними протягом тривалого часу склався фактичний порядок користування приміщенням гаражів, який відповідає часткам співвласників приміщення і спору між сторонами щодо порядку користування приміщенням немає. Так, зокрема ОСОБА_1 належить 1/12 частка нежитлового приміщення - гараж № НОМЕР_7 , площею 33,4 м.кв., по АДРЕСА_4 . Відповідачу ОСОБА_2 , як спадкоємцю ОСОБА_15 , належить 1/12 частка нежитлового приміщення - гараж АДРЕСА_8 . Відповідачу ОСОБА_3 належить 1/12 частка нежитлового приміщення - гараж № НОМЕР_8 , площею 33,3 кв.м. по в АДРЕСА_4 . Також встановлено, що згідно з технічними паспортами та висновками щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, приміщення гаражів є відокремленими, мають окремі входи, комунікації та можуть бути виділені в натурі в окрему нежитлову будівлю, гараж, кожен.
У відповідності до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст.ст. 355, 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Згідно з ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Частиною 3 ст.358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
В ч.6 постанови від 04.10.1991 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» Пленум Верховного суду України роз`яснив, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частку будинку з самостійними виходами (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення.
З аналізу змісту ст.ст. 183, 358, 364 ЦК України слідує, що виділ часток будівлі, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено її відокремлену частину із самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання цієї будівлі на частини, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ч.3 ст.364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Зважаючи на те, що для розподілу нежитлового приміщення гаражів шляхом укладення договору і посвідчення його в нотаріальному порядку необхідно одночасне добровільне звернення всіх його законних співвласників, відтак, сторони позбавлені можливості вирішити вказане питання в добровільному порядку. Тому, враховуючи технічну можливість виділення в натурі часток із спільного майна, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо виділення в натурі частки з спільної часткової власності на нежитлове приміщення гаражів в окремий об`єкт нерухомого майна та припинення спільної власності на нього.
Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1834,50 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд - 

В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги задоволити.
Виділити у власність ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 , в натурі частку спільного майна, що складається з 1/12 нежитлового приміщення – гараж № НОМЕР_7 , площею 33,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , припинити право спільної власності на виділене майно та визнати право власності на виділене майно як на окремий об`єкт нерухомого майна. 
Судові витрати залишити за позивачем. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення виготовлено 24.02.2026 року. 

Суддя:	  	В.  І.  Вачко