Справа № 214/3050/26
3/214/920/26
П О С Т А Н О В А
Іменем України
08 квітня 2026 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, - 
ВСТАНОВИВ:
10.03.2026 о 12 год. 45 хв. в м. Кривому Розі, вул. Віктора Оцерклевича 39а, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому будучи особою, не маючої права керування транспортним засобом. Посвідчення водія не отримував.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. При цьому, останній достеменно був обізнаний про перебування в провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області справи про адміністративне правопорушення щодо нього, про що свідчить отримання останнім смс- повідомлення та його особистий підпис в протоколі про адміністративне правопорушення. 
У зв`язку із викладеним, суд приходить до висновку, що зі сторони ОСОБА_1 вбачається явне ухилення від явки до суду з метою затягування строків притягнення до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення.
Так, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 у судовому засіданні, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 оскільки положення ч. 2 ст. 268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової його участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, що підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення дослідженого судом в якому зазначено обставини вчинення адміністративного правопорушення; 
- довідкою згідно якої ОСОБА_1 посвідчення водія транспортними засобами не отримував;
- рапортом працівника поліції щодо обставин виявлення правопорушення та обставин його вчинення;
- рішенням суду щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ;
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 (а) ПДР України, за що передбачена 

відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.
Так, відповідно до п. 2.1а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Диспозиція ч. 5 ст. 126 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року.
Так, під час вивчення матеріалів справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 не маючи права керування транспортним засобом, повторно протягом року вчинив аналогічне адміністративне правопорушення, керував автомобілем. 
Отже, приймаючи до уваги викладене, дослідивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.
З урахуванням викладеного, а також характеру скоєного правопорушення, особи ОСОБА_1 , його матеріального становища та інших вимог ст.33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, вважаю за необхідне накласти на винного адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом.
Оскільки, відповідно до матеріалів справи, власником транспортного засобу є інша особа, то суд дійшов висновку, що при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, питання про вилучення транспортного засобу не вирішується.
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 24, 27, 33-35, 36, 40-1, ч. 5 ст. 126, 245, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Суддя Сіденко С.І.