ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
   	Справа № 636/2406/25  Провадження № 2/636/759/26	

Дата 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
03 березня 2026 року         м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Карімова І.В.,
за участю секретаря судового засідання Ріпи І.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Какун Анни Станіславівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту -ТОВ «ФК «ЄАПБ») в особі представника Какун А.С. звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.01.2022 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідний Кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 74277815 у вигляді електронного документу шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідний Кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, згідно якого право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором перейшло ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в сумі 17445,80 грн., з яких: сума боргу за тілом кредиту - 12000,00 грн., сума боргу за процентами - 5445,80 грн.
04.02.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2902733 за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. 17.05.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №2902733, за умовами якого право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у розмірі 13584,92 грн., з яких: сума боргу за тілом кредиту - 3900,00 грн., сума боргу за процентами 9684,92 грн.
14.02.2022 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено кредитний договір № 101089632. 16.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 16072024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належні йому прав вимоги, а останнє приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 101089632 від 14.02.2022 в розмірі 11067,00,00 грн, з яких: 10000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 567,00 грн – сума заборгованості за відсотками; 500,00 грн – сума заборгованості за комісією.
Згідно умов кредитних договорів позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договорами. Однак, всупереч умовам кредитних договорів відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав. У зв`язку з чим позивач вважає, що він на підставі ст. ст. 512, 514 ЦК України має право грошової вимоги до відповідача за вищевказаними кредитними договорами, тому звернувся до суду з даним позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість: за договором позики № 74277815 в розмірі 17445,80 грн., за кредитним договором №2902733 в розмірі 13584,92 грн., за кредитним договором №101089632 в розмірі 11067,00 та понесені по справі судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3028,00 грн. Також у позовній заяві ТОВ «ФК «ЄАПБ» міститься прохання про розгляд справи за відсутності його представника, та у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 31 березня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено проводити у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України, причину своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. 
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 10.05.2023 року у справі № 755/17944/18 довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.
Також згідно висновків Європейського суду з прав людини, зазначеного у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» №12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду.
У зв`язку із зазначеним суд вважає можливим провести заочний розгляд даної справи без участі учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст.ст.279, 280 ЦПК України та ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що 27.01.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 74277815 у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням ІТС, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». В якому зазначено порядок та умови кредитування, а саме: сума позики – 12000,00 грн (п. 2.1 договору), строк позики – 30 днів (п. 2.2 договору), згідно п.п. 2.2. п. 2 договору дата надання позики – 27.01.2022, дата повернення позики – 26.02.2022, денна процентна ставка/день – 1,99 %, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день – 2,70%, пеня за день – 2,70 %, орієнтовна річна процентна ставка – 906,08 %, орієнтовна загальна вартість позики – 14507,40 грн, а також додаток 1 до договору з графіком платежів. 
14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого з урахуванням додаткових угод: №2 від 28.07.2021, №12 від 27.10.2023 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належні йому прав вимоги, а останнє приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників. 
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором позики № 74277815 від 27.01.2022 в розмірі 17445,80 грн, з яких: 12000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5445,80 грн- сума заборгованості за відсотками.
Крім того, 04.02.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2902733 про надання коштів на умовах споживчого кредиту за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Відповідно до пунктів 1.2 - 1.4.1. товариство зобов`язується на умовах договору надати кредит в сумі 3900 грн. на строк 360 днів, який продовженню не підлягає; періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком №1 до цього договору. Стандартна процентна ставка є фіксованою та становить 1,99% в день та застосовується в межах всього строку кредиту; орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 31839,60 грн.(п.1.6.1). Відповідно до п.2.1 товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № 444111*4795 або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані останнім з метою отримання кредиту. Дати надання кредиту 04.02.2022 або 05.02.2022. Цей договір та Графік платежів, що є Додатком №1 до цього договору, а також паспорт споживчого кредиту підписані ОСОБА_1 04.02.2022 електронними підписом Х472.
17.05.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №2902733, за умовами якого право грошової вимоги до відповідачки за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у розмірі 13584,92 грн., з яких: сума боргу за тілом кредиту - 3900,00 грн., сума боргу за процентами 9684,92 грн.
14.02.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 101089632, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 10 000,00 грн. безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 (п.2.1) на строк 90 днів з 14.02.2022 (дата надання кредиту і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 30 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 16.03.2022 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 60 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 15.05.2022 (дата остаточного погашення заборгованості. Відповідно до п. 1.5 договору загальні витрати позичальника за пільговий період складають 2390,00 грн. в грошовому вираженні, загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 32390,00 грн. Орієнтована загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 12390,00 грн. Орієнтована загальна вартість кредиту для позичальника (за весь строк кредитування) складає 42390,00 грн. Відповідно до п. 1.5.1. комісія за надання кредиту -500,00 грн., яка нараховується за ставкою 5,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
Процентна ставка становить 0,63% на добу від фактичного залишку кредиту протягом пільгового періоду, а 5,00% - від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.
Договір про споживчий кредит № 101089632 укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та /або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 кредитного договору, де зазначені порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. У додатку №1 до договору про споживчий кредит № 101089632 від 14.02.2022 міститься графік платежів за цим договором, де зазначено, що сума кредиту за договором 10000, 00 грн., проценти за користування кредитом за період з 14.02.2022 до 15.05.2022 складає 31890,00 грн., комісія за надання кредиту 500 грн. а всього загальна вартість кредиту складає 42390,00 грн. Аналогічні умови кредитування зазначені у паспорті споживчого кредиту № 101089632.
Факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів розмірі 10000,00 грн. підтверджується копією платіжного доручення №39833568 від 14.02.2022, карткою обліку виконання договору, та не оспорюється стороною відповідача.
16.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 16072024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належні йому прав вимоги, а останнє приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 101089632 від 14.02.2022 в розмірі 11067,00,00 грн, з яких: 10000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 567,00 грн – сума заборгованості за відсотками; 500,00 грн – сума заборгованості за комісією.
Відповідно до приписів статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною другою статті 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 
Тому, акцептуючи пропозицію товариства ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором IT9HLP39UJ у договорі позики № 74277815 від 27.01.2022 року; акцептуючи пропозицію ТОВ «ЛІНЕУРА» електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором Х472 у договорі про отримання коштів на умовах споживчого кредиту № 2902733 від 04.02.2022 року; акцептуючи пропозицію ТОВ «Мілоан» електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором W11843 у договорі про споживчий кредит № 101089632 від 14.02.2022 року, ОСОБА_2 приєднався до Правил надання коштів у позику, визнав та погодився на запропоновані первісними кредиторами умови користування та порядок надання ними грошових коштів.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону).
Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Договір, укладений між сторонами в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між відповідачем та первісними кредиторами не було б укладено.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14.06.2022 року у справі №757/40395/20-ц, від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19, від 07.10.2020 року у справі №127/33824/19, від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18.
На підставі вищенаведених правових норм, беручи до уваги те, що вищевказані кредитні договори підписані відповідачем електронним підписом, наявність якого разом з електронним підписом первісного кредитора підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх, суд вважає, що є доведеним факт укладення між первісними кредиторами та ОСОБА_2 вищевказаних кредитних договорів, а також те, що позичальник ОСОБА_2 всі умови договорів цілком розумів та своїми підписами письмово підтвердив те, що сторони договорів діяли свідомо, були вільні в укладенні цих договорів, вільні у виборі контрагента та умов договорів.
Таким чином, оскільки підписані відповідачем кредитні договори є чинними, у встановленому законом порядку недійсними не визнавалися, суд вважає, що між ОСОБА_2 як позичальником та первісними кредиторами як позикодавцями виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами.
Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 10 січня 2019 року у справі № 526/405/13 вказано, що факт не вчинення жодних дій щодо розірвання кредитних договорів, або визнання їх не дійсними тривалий час, а також користуванням кредитними коштами та сплати відповідачем в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитними договорами - є нічим іншим як визнання вище наведених кредитних договорів такими що укладені з досягненням всіх істотних умов, а також підтвердженням отриманням всіх благ передбачених кредитними договорами.
У відповідності до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Факт укладення між позивачем та первісними кредиторами: ТОВ «Мілоан», ТОВ «Лінеура», ТОВ «ФК 1 Безпечне Агентство необхідних кредитів» вищевказаних договорів факторингу підтверджений як копіями цих договорів факторингу, витягами з актів прийому-передачі реєстру боржників за цими договорами факторингу, які підписані директорами зазначених товариств та завірений їх печатками.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
На підставі статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти
Відповідно до частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України невиконання зобов`язання є порушенням зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Положеннями частини першої статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
З огляду на викладене, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог, а відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" вказаної заборгованості є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім і підтверджені документально судові витрати в сумі 3028,00 грн.
Керуючись ст. ст.12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265, 268, 279, 280, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Какун Анни Станіславівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» : заборгованість за договором про споживчий кредит №101089632 в розмірі 11067,00 грн.; за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2902733 в розмірі 13584,92 грн.; заборгованість за договором позики № 74277815 в розмірі 17445,80 грн., а всього заборгованість за вказаними договорами в розмірі 42097 (сорок дві тисячі дев`яносто сім) грн. 72 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, реквізити IBAN № НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк»; адреса для листування: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд.2, поверх 4.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .
Суддя            І.В. Карімов