Справа № 211/9796/25
Провадження № 2/211/1344/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
іменем України

12 лютого 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі
головуючого судді – Юезфовича І.О.,
за участю секретаря судового засідання – Андрійченко А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей,-
ВСТАНОВИВ:
позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 22.12.2007 року, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що сімейно-шлюбні відносини між ними припинилися через втрату взаєморозуміння, розбіжність поглядів на сімейне життя та його планування, кожен з них живе своїм життям, спільного побуту не ведуть. Вважає, що сім`я з відповідачем розпалась остаточно і не може бути відновлена. Крім того, вони з відповідачем є батьками неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживать з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач дає гроші на утримання їх спільних дітей, але не в тому розмірі, який передбачений законодавством України та який покриває всі базові потреби неповнолітніх дітей, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання синів в розмірі 1/3 частини доходу, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.
Ухвалою суду від 16 вересеня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 12 лютого 2026 року розгляд справи ухвалено проводити в заочному порядку.
В судове засідання сторони не з`явилися.
Відповідно до прохальної частини позовної заяви, представник позивача просить проводити розгляд справи за його відсутності, на вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомив причини неявки, відзиву не подав.
Ураховуючи вимоги частин першої та третьої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.
Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 22 грудня 2007 року, про що Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, зроблено відповідний актовий запис № 1005 (а.с. 12 - копія свідоцтва).
Крім того, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 13,14 – копії свідоцтв).
Конституцією України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (ст. 51).
За приписами ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи причини, які спонукали позивачку звернутись до суду з позовом, приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, а, отже, позов підлягає задоволенню.
Щодо стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання дітей, то суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789-ХІІ (78912) від 27.02.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 8 Закону України від 26.04.2001 № 2402-III «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч.ч. 1 3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
За змістом ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частина 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Враховуючи те, що діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, а також обов`язок, в тому числі, і батька утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання дітей обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Оскільки з позовом про стягнення аліментів позивачка звернулась 27 серпня 2025 року, тому аліменти підлягають стягненню, починаючи з 27 серпня 2025 року.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
За змістом ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За вимогу про розірвання шлюбу позивачем сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення цієї вимоги, то понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у вказаній сумі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
З огляду на те, що позивачка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закон України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, то з відповідача слід стягнути судові витрати у розмірі 1211,20 грн на користь держави.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 13, 76 - 81, 83, 95, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд-
УХВАЛИВ:
позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований 22 грудня 2007 року Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1005 - розірвати.
Після розірвання шлюбу залишити позивачу ОСОБА_1 прізвище -« ОСОБА_5 ».
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на утримання неповнолітніх дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до повноліття дітей, щомісячно, на користь матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , починаючи стягнення з 27 серпня 2025 року.
На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя         І.О.Юзефович