Справа № 489/10802/25 
Провадження № 3/489/272/26

Інгульський районний суд міста Миколаєва

Постанова
іменем України
02 березня 2026 року місто Миколаїв

Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Рибіцька К.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,

встановила:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 17.12.2025 серії ВАД №873938, вбачається що 17.12.2025 о 14:15 год за адресою: АДРЕСА_2 , у магазині «Амфора» ОСОБА_1 займалась господарською діяльністю без одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а саме: продала пластикову пляшку алкогольного напою, об`ємом 0,5 л, за ціною 100 грн без марок акцизного податку, чим порушила провадження господарської діяльності та вимоги ч. 2 ст. 50 Цивільного кодексу України.
У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що неофіційно працює в магазині «Амфора» продавцем. Власник магазину ОСОБА_2 здійснює підприємницьку діяльність та офіційно зареєстрований як фізична особа-підприємець, ліцензії на торгівлю алкогольними напоями не має. В магазині торгують сухим вином, наливками на травах, молочними продуктами, горілку не продають. ОСОБА_3 не знає, він до магазину не приходив. Поліцейські зайшли до магазину, хотіли придбати 2 порції по 100 г горілки, але вона відмовила, пояснивши, що продає лише вино. ОСОБА_1 зателефонувала власнику, щоб показав документи, проте власник тоді не зміг приїхати. Намагалася пояснити поліцейським, що вона не здійснює підприємницьку діяльність, однак вони не брали це до уваги. 
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали, що знаходяться у справі (протокол про адміністративне правопорушення; рапорти; письмові пояснення ОСОБА_3 ; протокол огляду від 17.12.2025; фото таблицю; витяг з державного реєстру речових прав; декларацію про режим роботи; свідоцтво про державну реєстрацію ФОП; свідоцтво платника єдиного податку), суд дійшов таких висновків.
Завданнями Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У відповідності до ч. 1 ст.164 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди.
Частиною 2 ст. 50 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.
Підприємницька діяльність (підприємництво) — це ініціативна, самостійна діяльність осіб або підприємств (фірм), націлена на отримання прибутку, або особистого доходу, і яка здійснюється на власний ризик та під власну майнову відповідальність.
Сам продаж товарів у якості продавця не є підприємницькою діяльністю, якщо продавець не здійснює таку діяльність самостійно, для отримання прибутку (не заробітної плати за відпрацьований день), на власний ризик.
Наданими ОСОБА_1 доказами підтверджено, що за адресою: АДРЕСА_2 здійснює підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_2 .
Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, посадовими особами не надано оцінки поясненням ОСОБА_1 щодо нездійснення нею підприємницької діяльності, а лише виконання обов`язків продавця.
Для кваліфікації дій особи за ч. 1 ст. 164 КУпАП необхідним є доведення факту провадження господарської діяльності, а не лише факту продажу товару особою, яка виконує функції продавця.
Всі викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.
Згідно із положеннями ст. 279, 280 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Вказані вимоги закону узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Необхідно також зазначити, що суд не повинен в даному конкретному випадку не виконувати вимоги чинного законодавства України, якими встановлені обов`язкові передумови для притягнення особи до адміністративної відповідальності, за органи, які складають адміністративні протоколи, та формально підходити до розгляду таких матеріалів, та приймати рішення про притягнення осіб до адміністративної відповідальності.
Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі від 17.12.2025 серії ВАД №873938 не відповідають фактичним обставинам та не підтверджуються належними і допустимими доказами.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин суддя вважає за необхідне закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Згідно з відомостями, зазначеними у протоколі від 17.12.2025 серії ВАД №873938, а також відповідно до протоколу огляду, з магазину за адресою: АДРЕСА_2 , вилучено 2 пластикові пляшки, об`ємом по 5 л кожна, з рідиною коричневого кольору з характерним запахом етилового спирту, які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області. Судом встановлено, що власником зазначеного майна є фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , відтак, вилучене майно підлягає поверненню власнику.
Керуючись статтями 252, 266, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя 

постановила:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, – закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення. 
Вилучені 17.12.2025 з магазину за адресою: АДРЕСА_3 пластикових пляшки, об`ємом по 5 л кожна, з рідиною коричневого кольору з характерним запахом етилового спирту, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, – повернути власнику фізичній особі-підприємця ОСОБА_2 .
Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя К.О. Рибіцька