Справа №403/467/25 провадження № 2/403/111/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2026 року с-ще Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області у складі:       головуючого судді Атаманової С.Ю.,        при секретарі судового засідання Карпяк Л.І.,     
розглянувши  у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.  

Позивач Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - АТ «ПУМБ») звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 40050,62 грн..
Позов обгрунтовано тим, що на підставі укладеного 16 вересня 2021 року між АТ «ПУМБ» та відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору №2001974431801, останньому було видано кредитну картку із кредитним лімітом в сумі 0,00 грн., який в подальшому було збільшено до 24990,08 грн.. Внаслідок невиконання відповідачем належним чином своїх кредитних зобов’язань протягом тривалого строку станом на 09 квітня 2025 року його заборгованість перед позивачем складає 40050,62 грн., з яких: 24990,08 грн. - заборгованість за кредитом та 15060,54 грн. - заборгованість за процентами.
З урахуванням понесених судових витрат, представник позивача прохав суд стягнути з відповідача по справі сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 2422,40 грн.. 
Відповідач по справі ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву АТ «ПУМБ» разом з доданими до нього письмовими доказами на обгрунтування своїх заперечень проти позовних вимог у встановлений судом строк не подав.

ІІ. Заяви та клопотання.

Представник позивача АТ «ПУМБ» згідно письмового клопотання, викладеного в прохальній частині позовної заяви, прохав суд розглянути справу в спрощеному позовному провадженні за відсутності представника банку. Проти винесення судом заочного рішення не заперечував (а.с.4 зворот).
24 вересня 2025 року відповідачем по справі ОСОБА_1 подане клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю отримання ним правничої допомоги та залучення до участі у справі адвоката (а.с.47).
24 грудня 2025 року відповідачем ОСОБА_2 подане клопотання про витребування від АТ «ПУМБ» письмових доказів, а саме: меморіальних ордерів, що підтверджують фактичне перерахування (видачу) коштів відповідачу за кожною транзакцією, вказаною у виписці як «Використане тіло»; платіжних доручень (або вимоги-доручення), які стали підставою для списання коштів з рахунку відповідача на користь третіх осіб (POS-термінали); меморіальних ордерів та розпоряджень банку, що стали підставою для проведення операцій «Рекласифікація стандартної заборгованості за основним боргом в прострочену» та відкладення розгляду справи на іншу дату до отримання цих доказів (а.с.71).
19 лютого 2026 року відповідачем ОСОБА_2 подана заява про витребування письмових доказів, зазначених ним в клопотанні від 24 грудня 2025 року, та відкладення розгляду справи на іншу дату до отримання цих доказів (а.с.87).
24 березня 2026 року відповідачем ОСОБА_1 до суду подана заява про проведення розгляду справи за його відсутності з огляду на перебування в іншому місті, виробничий графік та значну відстань, що унеможливлюють його своєчасне прибуття до с-ща Устинівка. Одночасно відповідачем зазначено про відсутність у нього заперечень проти позову АТ «ПУМБ» та прохання розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та цієї заяви (а.с.108).
Інших заяв та клопотань від відповідача по справі ОСОБА_1 на дату проведення судового засідання 25 березня 2026 року не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 18 серпня 2025 року постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.35-36).
Ухвалою суду від 25 грудня 2025 року в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування від АТ «ПУМБ» належним чином завірених копій документів відмовлено; роз`яснено відповідачу право подати до суду у разі невизнання ним позовних вимог докази на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень та оголошено перерву в судовому засіданні на підставі ч.2 ст.240 ЦПК України (а.с.73-74).
Ухвалою суду від 20 лютого 2026 року в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про витребування від АТ «ПУМБ» належним чином завірених копій документів відмовлено; визнано обов`язковою явку відповідачу в судове засідання для надання ним особистих пояснень з приводу поданого до нього відзиву (зокрема, щодо повного або часткового визнання ним позовних вимог, або невизнання їх в повному обсязі, а також щодо обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується) та відкладено розгляд справи на підставі п.5 ч.2 ст.223 ЦПК України на інші дату та час (а.с.95-96).

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

16 вересня 2021 року відповідач по справі ОСОБА_1 шляхом власноручного підписання заяви №2001974431801 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підтвердив прийняття ним публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі та прохав відкрити на його ім’я поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях, надати кредитну картку миттєвого випуску № НОМЕР_2 та встановити на його поточний рахунок, відкритий за цією заявою, кредитний ліміт в сумі 15000,00 грн. із наступними умовами кредитування: розрахунковий день та платіжна дата - 30 число місяця; строк дії кредитного ліміту - 12 місяців з дня надання кредитного ліміту та продовженням дії кредитного ліміту кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень бідь-якої із сторін або підстав для його скорочення у порядку, визначеному Договором комплексного банківського обслуговування; стандартна та реальна процентна ставка - 47,88 % річних (а.с.15).
16 вересня 2021 року відповідач по справі ОСОБА_1 своїм підписом також підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією, що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, зазначену в паспорті споживчого кредиту, а саме: тип кредиту - кредитна лінія; сума (ліміт) кредиту - 15000,00 грн.; строк кредитування - 12 місяців із можливістю продовження на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін;; спосіб та строки надання кредиту: шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії в межах встановленого кредитного ліміту на картковому рахунку з дня прийняття рішення банком; стандартна процентна ставка, відсотків річних - 47,88%; тип процентної ставки - фіксована; щомісячна комісія за обслуговування кредиту - 2,99%; порядок повернення кредиту - щомісячно не пізніше настання платіжної дати, розмір платежів розраховується щомісячно і залежить від суми заборгованості за кредитом на кінець звітного розрахункового періоду (включає суму нарахованих процентів за користування кредитом, суми інших обов’язкових платежів) (а.с.16).
Отже, приєднання відповідача ОСОБА_1 до запропонованих банком умов вчинене у письмовій формі та відповідає положенням ст.634 ЦК України.
Факт підписання 16 вересня 2021 року зазначеної вище заяви №2001974431801, яка включає умови кредитування у вигляді узгодженого сторонами розміру кредиту, строку кредитування та відсоткової ставки за користування кредитними коштами, відповідачем по справі ОСОБА_1 під час судового розгляду спростований не був.
Згідно інформації, зазначеної у довідці про збільшення кредитного ліміту, відповідачу ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_3 був встановленний 16 вересня 2021 року кредитний ліміт в сумі 15000,00 грн., який в подальшому 14 грудня 2021 року був збільшений до 17000,00 грн., 13 січня 2022 року - до 21000,00 грн., 16 лютого 2022 року - до 25000,00 грн., а станом на 16 березня 2022 року - зменшений до 24990,08 грн. (а.с.20).
Факт використання відповідачем ОСОБА_1 , починаючи з 20 вересня 2021 року, наданих банком кредитних коштів, в тому числі шляхом зняття готівки через банкомат, здійснення покупок через POS-термінал, підтверджується випискою по картковому рахунку відповідача, в якому міститься повна інформація про рух коштів на рахунку, відображення всіх операцій за кредитним договором за даними балансу, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей, зокрема відсотків (а.с.23-24).
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором №2001974431801 від 16 вересня 2021 року станом на 09 квітня 2025 року включно загальна сума заборгованості відповідача складає 40050,62 грн., з яких: 24990,08 грн. - заборгованість за сумою кредиту та 15060,54 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с.21-22).
Під час судового розгляду відповідачем з урахуванням вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України, не спростовані надані банком докази отримання та використання ним кредитних коштів. 
Крім того, до позовної заяви банком додана копія Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка відповідачем ОСОБА_1 не підписана.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Виконуючи приписи ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов’язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.1055 ЦК України).
З урахуванням викладеного, судом встановлений факт перебування сторін по справі у договірних відносинах, що підтверджується підписанням 16 вересня 2021 року відповідачем по справі заяви №2001974431801 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій сторони погодили умови надання позивачем грошових коштів (кредиту) відповідачу, як клієнту, зокрема, тип та розмір кредиту, процентну ставку, строк кредитування, а також випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 , яка містить відомості про використання відповідачем грошових коштів в межах кредитного ліміту, встановленого на його поточний рахунок та здійснення ним платежів на погашення суми кредиту та відсотків за користування ним. 
Відповідно до положень ч.2 ст.1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній на дату укладення договорів) загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
За змістом ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, доходи кредитодавця у вигляді процентів.
Під час вирішення питання розподілу тягаря доведення судом підлягають застосуванню ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зазначено, що ст.204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов’язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов’язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
У ст.629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов’язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов’язання його сторони набувають обов’язки (а не лише суб’єктивні права), які вони мають виконувати (див. постанова Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі №355/385/17).
Крім того, з урахуванням принципів цивільного права, зокрема, добросовісності, справедливості та розумності, сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності (див. зокрема, постанови Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі №607/11746/17, від 25 липня 2024 року у справі №500/6150/14).
Якщо договір позики укладений у письмовій формі, то факт передачі грошових коштів може бути спростований у разі оспорення договору позики (постанова Верховного Суду від 5 жовтня 2022 року у справі №463/9914/20).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов’язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц).
Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру.
З огляду на викладене судом враховується, що доказів оскарження в судовому порядку кредитного договору з підстав неотримання кредитних коштів, а також доказів на підтвердження не отримання кредиту, відповідачем ОСОБА_1 суду надано не було.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).
Судом встановлено, що позивач АТ «ПУМБ» згідно умов укладеного між сторонами кредитного договору виконав взяті на себе зобов’язання, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на відкритий йому картковий рахунок, що безпосередньо підтверджується випискою по даному рахунку. 
Натомість відповідач зобов’язання за вказаним вище договором не виконував належним чином, оскільки не надавав своєчасно банку грошові кошти у вигляді щомісячних платежів для погашення заборгованості за кредитом та відсотками в розмірах, визначених укладеним між ним та банком договором.         Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором загальна сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 09 квітня 2025 року складає 40050,62 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 24990,08 грн. та заборгованість за відсотками (за користування кредитом) - 15060,54 грн..
При цьому суд, виходячи з положень ч.2 ст.614 ЦК України, якою встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов’язання, приходить до висновку, що відповідачем по справі не надано жодного належного доказу на підтвердження належного виконання ним зобов’язань за укладеним з банком договором, в тому числі не спростовано наданого позивачем розрахунку кредитної заборгованості та її розміру.
Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі №127/23910/14, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцією - є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.  
Судом враховується, що у даній справі відповідач здійснював часткове виконання умов кредитного договору шляхом внесення грошових коштів на погашення суми кредиту та процентів за користування кредитом (зокрема, 30.09.2021 - 122,65 грн., 30.11.2021 - 712,42 грн., 30.12.2021 - 585,79 грн. та ін.); укладений відповідачем кредитний договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним, дії банку щодо виконання договору не оскаржені, власний розрахунок заборгованості відповідачем не наданий, клопотання про призначення судово-економічної експертизи не заявлялось, а позивачем при цьому доведено обставини, на які він посилався як на підтвердження своїх вимог, в частині наявності підстав для стягнення заборгованості за кредитом та її розміру.
На підставі викладеного, виходячи з презумпції правомірності правочину (ст.204 ЦК України) та презумпції обов`язковості договору (ст.629 ЦК України), суд вважає встановленим факт невиконання відповідачем по справі своїх зобов’язань за кредитним договором №2001974431801 від 16 вересня 2021 року щодо сплати кредиту та інших платежів (зокрема, процентів за користування кредитом) у передбачених ним розмірі та строки, внаслідок чого приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача по справі ОСОБА_1 на користь позивача АТ «ПУМБ» заборгованості за цим договором в загальному розмірі 40050,62 грн.. 

VI. Розподіл судових витрат.

У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач АТ «ПУМБ» звернувся до суду з позовом майнового характеру в електронній формі, за який ним було сплачено судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. з урахуванням пониження ставки судового збору на коефіцієнт 0,8, що підтверджується платіжною інструкцією №1039 від 11 липня 2025 року (а.с.1).
З огляду на викладене, враховуючи задоволення судом позовних вимог в повному обсязі та визнання відповідачем позову після початку розгляду справи по суті, що виключає можливість застосування судом положень ч.1 ст.142 ЦПК України, з відповідача по справі ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача по справі АТ «ПУМБ» кошти по сплаті судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп., які були сплачені позивачем при подачі позову до суду та підтверджені належним письмовим доказом по справі.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, 
В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором №2001974431801 від 16 вересня 2021 року в загальному розмірі 40050 грн. 62 коп. (сорок тисяч п`ятдесят гривень шістдесят дві копійки).
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» в порядку розподілу судових витрат, судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 2422 грн. 40 коп. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).
Повне ім`я та найменування сторін:
Позивач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», адреса місцезнаходження: вул.Андріївська, буд.№4 м.Київ, поштовий індекс 04070, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14282829.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення). 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення суду складено 30 березня 2026 року.

Суддя   С.Ю.Атаманова