Справа № 577/87/26
Провадження № 2/577/521/26  

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

17 квітня 2026 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області 

в складі:
головуючого-судді Гетьмана В.В.,
при секретарі Лиховоз Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Конотопі справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Факторинг Партнерс” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 51913 грн.,-
В С Т А Н О В И В :
ТОВ “Факторинг Партнерс” звернулося до суду із даним позовом та просить стягнути з ОСОБА_1 51913 грн. заборгованості за кредитними договорами. Вимоги обгрунтовують тим, що 26.12.2020 р. між ТОВ “АВЕНТУС УКРАЇНА” та ОСОБА_1 укладено договір №3406809, у формі електронного документу з використанням електронного підпису, згідно якого останній отримав кредит в сумі 2000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом, строком на 360 дн. 28.07.2021 р. ТОВ “АВЕНТУС УКРАЇНА” та ТОВ “Європейська агенція з повернення боргів” уклали договір факторингу №28072021, останній став новим кредитором та отримав право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. 23.05.2024 р. ТОВ “Європейська агенція з повернення боргів” та ТОВ “ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС” уклали договір факторингу №23/05/24, останній став новим кредитором та отримав право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Умови кредитного договору ОСОБА_1 , не виконувались і утворилась заборгованість на суму 6560 грн., з яких: 2000 грн. — заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 4560 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. 16.04.2021 р. між ТОВ “Служба миттєвого кредитування” та ОСОБА_1 укладено договір №2110627655784, у формі електронного документу з використанням електронного підпису, згідно якого останній отримав кредит в сумі 2500 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом, строком на 01 р. 01.12.2021 р. ТОВ “Служба миттєвого кредитування” та ТОВ “Вердикт Капітал” уклали договір факторингу №1-12, останній став новим кредитором та отримав право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. 10.01.2023 р. ТОВ “Вердикт Капітал” та ТОВ “Коллект Центр” уклали договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, останній став новим кредитором та отримав право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. 28.08.2025 р. ТОВ “Коллект Центр” та ТОВ “Факторинг Партнерс” уклали договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №28-08/25, останній став новим кредитором та отримав право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.Умови кредитного договору ОСОБА_1 не виконувались і утворилась заборгованість на суму 45353 грн., з яких: 2500 грн. — заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 42853 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, що і змусило звернутися до суду. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений, надав письмовий відзив, заперечує задоволенню позовних вимог. 
Встановлено судом, що 26.12.2020 р. між ТОВ “АВЕНТУС УКРАЇНА” та ОСОБА_1 укладено договір №3406809, у формі електронного документу з використанням електронного підпису, згідно якого останній отримав кредит в сумі 2000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом, строком на 30 днів. Кошти кредиту надаються ТОВ у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку споживача № НОМЕР_1 або іншу картку реквізити якої надані споживачем в особистому кабінеті (а.с.12). 28.07.2021 р. ТОВ “АВЕНТУС УКРАЇНА” та ТОВ “Європейська агенція з повернення боргів” уклали договір факторингу №28072021, останній став новим кредитором та отримав право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором (а.с.14-19). 23.05.2024 р. ТОВ “Європейська агенція з повернення боргів” та ТОВ “ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС” уклали договір факторингу №23/05/24, останній став новим кредитором та отримав право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором (а.с.20-26). Згідно розрахунку ОСОБА_1 має заборгованість на суму 6560 грн., з яких: 2000 грн. — заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 4560 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги (а.с.13). 16.04.2021 р. між ТОВ “Служба миттєвого кредитування” та ОСОБА_1 укладено договір №2110627655784, у формі електронного документу з використанням електронного підпису, згідно якого останній отримав кредит в сумі 2500 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом, з орієнтовним строком повернення креждиту 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. У разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Граничний строк кредитування (строк діїі кредитного договору ) 1 рік. (а.с.27-35). 01.12.2021 р. ТОВ “Служба миттєвого кредитування” та ТОВ “Вердикт Капітал” уклали договір факторингу №1-12, останній став новим кредитором та отримав право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором (а.с.41-45). 10.01.2023 р. ТОВ “Вердикт Капітал” та ТОВ “Коллект Центр” уклали договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, останній став новим кредитором та отримав право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором (а.с.46-51). 28.08.2025 р. ТОВ “Коллект Центр” та ТОВ “Факторинг Партнерс” уклали договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №28-08/25, останній став новим кредитором та отримав право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором (а.с.52-58). Згідно розрахунку ОСОБА_1 має заборгованість на суму 45353 грн., з яких: 2500 грн. — заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 42853 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги (а.с.36-40). 
Ч.1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобов”язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Згідно ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Ст. 526 ЦК України передбачено зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір,укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору,укладеного у письмовій Формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Відповідно до ч.6 ст. Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно з п.2 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За ч.2 ст. 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Доводи відповідача про те, що він не отримував кредитні кошти, є безпідставними та спростовуються договорами №3406809 про надання фінансового кредиту та додатку до кредитного договору №2110627655784, в яких він зазначив номера банківських карток НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , на які перераховані кредитні кошти, які ОСОБА_1 підписав одноразовими ідентифікаторами (а. с.9, 33) та рухом коштів по вказаним банківським карткам наданим АТ “Універсал банк”, згідно яких ОСОБА_1 26.12.2020 р. на карту НОМЕР_1 отримав 2000 грн. та 16.04.2021 р. на карту НОМЕР_2 - 2500 грн. (а.с.175-187).
Щодо посилань відповідача, що кредитні договори він не укладав, суд не бере до уваги виходячи з наступного. 
Суд встановив, що відповідачем грошові кошти за договорами отримані, але в порядку та на умовах договорів не повернуті, розрахунки заборгованості відповідачем не спростовані, доказів помилковості чи неправильності наданих позивачем розрахунків, а також належного виконання зобов`язань за кредитними договорами не надано.
Разом з тим, ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про споживче кредитування» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно, судом встановлено, що відповідач прийняв пропозицію укласти вищезазначений кредитний договір. Доводи відповідача про те, що він заперечує факт укладення цього договору суд вважає безпідставними. Оскільки, згідно з положеннями ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року по справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18). Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19 від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18 від 07.10.2020 року у справі № 127/337824/18 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму, договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений в письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Відповідачем не надано жодного доказу того, що ним оспорювалися зазначені вище кредитні договори раніше. Крім того, отримавши позовну заяву, відповідач зустрічного позову щодо оспорення зазначених договорів, щодо їх не укладення, не подавав. 
Враховуючи те, що ОСОБА_1 не виконував належним чином умови кредитних договорів, тому слід стягнути з нього на користь позивача заборгованість за договором №3406809 від 26.12.2020 р. в сумі 6560 грн., з яких: 2000 грн. — заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 4560 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги та договором №2110627655784 від 16.04.2021 р. в сумі 45353 грн., з яких: 2500 грн. — заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 42853 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги (а.с.13, 36-40).
Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі за вищевказаних підстав.
Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень Глави 8 ЦПК України.
Так положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1).
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4).
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надані: договір про надання правової допомоги від 02.07.2024 р. про надання правничої допомоги адвокатським об`єднанням “ЛІГАЛ АССІСТАНС”; заявка на надання юридичної допомоги №1788 від 03.11.2025 р.; витяг з акту №23 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025 р. (а.с. 59-62).
Оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката, суд виходить з наступного.
У витягу з акту №23 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025 р. зазначено, що адвокатське об`єднання надало усну консультацію з вивчення документів 2 год. вартість 4000 грн.; склало позовну заяву про стягнення боргу для подачі до суду 4 год. вартістю 12000 грн., всього 16000,00 грн.
Враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що дана цивільна справа не є справою значної складності, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 16000,00 грн є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст.137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 6000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача.
Крім того, при подачі позовної заяви до суду позивачем був сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн.
Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача в рахунок відшкодування судових витрат 8422,40 грн.
Керуючись ст.ст.15, 16, 1050, 1054, 509, 512, 514, 526, 527, 530, 625, 1077, 1078 ЦК України, ст. ст.3, 5, 7, 9-13, 81, 89, 141, 137, 263-265, 273, 280, 282, 354-355 ЦПК України,
УХВАЛИВ: 
Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Факторинг Партнерс”, код ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження м.Київ, вул.Гедройця Єжи, 6, офіс 521, 51913 (п`ятдесят одна тисяча дев`ятсот тринадцять) грн. за договором №3406809 від 26.12.2020 року, договором №2110627655784 від 16.04.2021 року, 6000 (шість тисяч) грн. витрат на правничу допомогу та 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю “Факторинг Партнерс”, код ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження м.Київ, вул.Гедройця Єжи, 6, офіс 521.
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 . 

Суддя Гетьман В.  В.