Справа 688/3667/25 
№ 3/688/35/26 

Постанова
Іменем України

02 квітня 2026 року           м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Березюк О.Г., за участю секретаря судового засідання Антонюк І.І., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника сектору поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городище Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 11 лютого 2004 року Шепетівським МРВ УМВС України в Хмельницькій області, РНОКПП НОМЕР_2 ,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

14 липня 2025 року о 15 год 12 хв ОСОБА_1 , на а/д Т23-13, керував транспортним засобом «ВАЗ 21053», державний номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, нестійка хода, від проходження тестування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в лікувальному закладі відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Захисник Сахнюк О.В. подав клопотання про закриття справи на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування клопотання зазначив, що в протоколі серії ЕПР1 №391411 від 14 липня 2025 року зазначено, що він складений відносно ОСОБА_1 , тобто стосовно іншої особи. Після повернення матеріалів з доопрацювання, було долучено рапорт на ім`я начальника ВП№2 про технічну помилку в рапорті через «Т9», а тому по батькові вказано ОСОБА_2 замість вірного ОСОБА_3 . Однак, рапорт працівника поліції своєму начальнику не є належним доказом вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП у визначену в протоколі дату, тобто він не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Разом з тим, ця помилка у по батькові «Т9» прослідковується у рукописному направлені на огляд водія, у акті огляду на стан сп`яніння у розписці про роз`яснення прав та обов`язків у розписці про інформування особи про застосування спеціальних технічних засобів, тобто вказане твердження є оманливим. Виправлення, закреслення чи підчистки у протоколі про адміністративне правопорушення, зроблені після його підписання, є недопустимими. Згідно з Інструкцією МВС №1496/27941 (надалі-Інструкція), такі дії роблять протокол недійсним, що стає підставою для повернення матеріалів судом для належного оформлення або закриття справи через відсутність складу правопорушення. Розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч.2 ст.53 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом. Сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви. З матеріалів справи та долучених відеозаписів не вбачається, у зв`язку з чим працівниками поліції було прийнято законне рішення про зупинку транспортного засобу. Тобто працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 будь-яких ПДР України, які могли би бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності. Таким чином, прошу суд дійти до висновку, що протокол складений працівниками поліції з порушенням норм чинного законодавства. Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення. За таких обставин, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена, тому в його діях відсутні подія і склад вказаного адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження в справі за 1 ст.130 КУпАП слід закрити на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП.
Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, приходить до наступного висновку.
Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, закріплено у ст.266 КУпАП та в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Факт керування ОСОБА_1 14 липня 2025 року транспортним засобом «ВАЗ 21053», державний номерний знак НОМЕР_3 , підтверджується відеозаписом, долученим до протоколу, яким зафіксовано факт вчинення правопорушення; направленням на огляд водія т/з з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 14 липня 2025 року, у зв`язку із виявленням поліцейським ознак сп`яніння у водія; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд не проводився.
З наданого відеозапису від 14 липня 2025 року вбачається, що особу ОСОБА_1 було встановлено на підставі паспорту громадянина України, який надав останній, на відеозаписі працівник поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора та у медичному закладі, на що водій категорично відмовився.
Отже, на відеозапису в достатній мірі об`єктивно зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що також підтверджується направленням до медичного закладу на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 14 липня 2025 року, від якого ОСОБА_1 відмовився; даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від огляду. 
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому в протоколі присутнє посилання на порушення ОСОБА_1 імперативних вимог п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, процедура якого закріплена у ст.266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».
У разі наявності підстав вважати, що водій т/з перебуває у стані сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», така особа підлягає огляду на відповідний стан сп`яніння.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному КМУ, а згідно вимог ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського.
Водій т/з, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки т/з або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, а у разі відмови водія т/з від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (ч. 6 ст. 266 КУпАП, п. 6, 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»).
Таким чином, ОСОБА_1 , який керував т/з і щодо якого були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, незважаючи на причини зупинки т/з, тому зазначена вище вимога поліцейського є законною і обґрунтованою, а водій в усякому випадку не мав права ігнорувати вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), а кожний т/з, який знаходиться в русі, повинен мати водія, який повинен контролювати свій т/з таким чином, щоб бути завжди у змозі належним чином їм управляти, бути ознайомленим з правилами дорожнього руху, приписами в області безпеки дорожнього руху, а також з такими факторами, які можуть вплинути на його поведінку (п. 1, 5 і 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 08 листопада 1968 року) та положень Європейської угоди, яка доповнює цю Конвенцію (Женева, 01 травня 1971 року).
Відеозапис події правопорушення є об`єктивним доказом у справі і не залежить від суб`єктивного сприйняття будь-якою особою, а тільки засвідчує, що у даній справі мала місце належна правова процедура та законний алгоритм надання водію можливості пройти огляд на стан сп`яніння у передбачений законом спосіб, тому категорична відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я в порушення імперативних приписів п.2.5 ПДР цілком логічно завершилось складенням відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим суд вважає, що поліцейським при складанні цього протоколу дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси ОСОБА_1 як учасника дорожнього руху. При цьому вказаний вище протокол про адміністративне правопорушення містить всі обов`язкові елементи, які закон встановлює до змісту протоколу (ст. 256 КУпАП), зокрема суть правопорушення (об`єктивна сторона) відмова особи, яка керує т/з, від проходження відповідно встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, конкретний пункт ПДР 2.5 і нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд відхиляє твердження сторони захисту, що протокол складений працівниками поліції з порушенням норм чинного законодавства та не є належним доказом вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП у визначену в протоколі дату, оскільки технічна помилка (описка, "Т9") у по батькові в протоколі не є автоматичною підставою для його скасування, якщо особа ідентифікована правильно за іншими даними (паспорт, права). 
Позицію сторони захисту, викладену в клопотанні про закриття провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП суд, з врахуванням наведених вище доказів, слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне.
З огляду на наведене, суддя вважає, що наявні у справі докази згідно ст.251 КУпАП підтверджують порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху, що є підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції даної статті з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір» 665 грн 60 коп судового збору підлягають стягненню із ОСОБА_1 в дохід держави.
Керуючись ст.33, 221, 280, 283, 284, 307, 308 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. 
Позбавити ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Реквізити для сплати штрафу:
Отримувач коштів: ГУК у Хмельницьк.обл.//Хмельн.обл/21081300, Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37971775, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA748999980313060149000022001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300.
Реквізити для сплати судового збору:
ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Згідно з ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі сплати штрафу у строки, передбачені ст.307 КУпАП, платіжний документ необхідно подати до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.
Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя