РІШЕННЯ
Іменем України

17 березня 2026 року 	м. Чернігів	справа № 927/821/25 	

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белова С.В., 
за участю секретаря судового засідання: Матюшенко Н.О., 
розглянувши за правилами загального позовного провадження справу
за позовом: Чернігівської окружної прокуратури
код ЄДРПОУ 0291011426, вул. Шевченка, 1, м. Чернігів, 14000, 
в інтересах держави в особі 
позивача-1: Північного офісу Держаудитслужби, код ЄДРПОУ 40479560, 
вул. Січових Стрільців, 18 м. Київ, 04053
позивача-2: Чернігівської міської ради, код ЄДРПОУ 34339125, 
вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000 
до відповідача-1: Комунального підприємства “Чернігівводоканал” Чернігівської міської ради, код ЄДРПОУ 03358222, 
вул. Жабинського, 15, м. Чернігів, 14017 
до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю “Діджитал Вотер” 
код ЄДРПОУ 43982664, 
Харківське шосе, 201-203, м. Київ, 21121
предмет спору: про визнання недійсним договору, стягнення грошових коштів та майна

За участю: 
прокурор: Бабич Є.А., 
позивач-1: Франчук І.О.,
позивач-2: Солонинка Я.Т.,
відповідач-1: Ігнатенко Н.В.,
відповідач-2: Казюта Д.А.

У судовому засіданні відповідно до ч. 6 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Чернігівська окружна прокуратура в інтересах держави в особі позивачів Північного офісу Держаудитслужби та Чернігівської міської ради звернулась до суду з позовом до відповідачів: Комунального підприємства “Чернігівводоканал” Чернігівської міської ради та 
Товариства з обмеженою відповідальністю “Діджитал Вотер”, в якому прокурор просить: 
- визнати недійсним договір про закупівлю товару від 11.04.2023 №110423/ПМ, укладений між Комунальним підприємством “Чернігівводоканал” Чернігівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю “Діджитал Вотер”; 
- стягнути в дохід держави з Комунального підприємства “Чернігівводоканал” Чернігівської міської ради установку для панетування питної води виробника “Proffico” моделі Aquapack 2.2., а з ТОВ “Діджитал Вотер” (код ЄДРПОУ 43982664) грошові кошти у сумі 4550000,40 грн. 
Позовні вимоги мотивовано тим, що спірний договір не відповідає інтересам держави і суспільства, оскільки відповідачі, знаючи реальну ціну на товар (предмет договору) мали свідомий намір заволодіти бюджетними коштами. У зв`язку з цим прокурор на підставі ст. 203, 215, 228, ЦК України просить визнати зазначений договір недійсним та застосувати наслідки його недійсності. 
Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 22.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 11 вересня 2025 року; сторонам встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті спору. 
27 серпня 2025 року до суду від позивача-1 Північного офісу Держаудитслужби надійшли додаткові пояснення у справі.
03 вересня 2025 року до суду від відповідача-1 Комунального підприємства “Чернігівводоканал” Чернігівської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач-1 просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 
09 вересня 2025 року до суду від відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю “Діджитал Вотер” надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач-2 просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. 
11 вересня 2025 року до суду від прокуратури надійшла відповідь на відзив.
11 вересня 2025 року у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги по м. Чернігову та Чернігівській області підготовче судове засідання не відбулося, а тому суд відклав підготовче судове засідання на 21 жовтня 2025 року.
12 вересня 2025 року до суду від відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю “Діджитал Вотер” надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. 
22 вересня 2025 року від прокуратури надійшла відповідь на відзив, у якому прокурор не погодився з аргументами, наведеними у відзиві відповідача ТОВ “Діджитал Вотер”. 
30 вересня 2025 року від відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю “Діджитал Вотер” надійшло заперечення на відповідь на відзив. 
21 жовтня 2025 року у зв`язку з відсутністю електропостачання судове засідання не відбулося, а тому суд відклав підготовче судове засідання на 06 листопада 2025 року.
06 листопада 2025 року у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги по м. Чернігову та Чернігівській області судове засідання не відбулося, а тому суд відклав підготовче судове засідання на 09 грудня 2025 року.
09 грудня 2025 року від відповідача-1 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи висновку експерта №03-25, складеного за результатами проведення судової товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні №42024272010000005 від 15.01.2024. 
У судовому засіданні 09 грудня 2025 року суд задовольнив клопотання представника відповідача-1 про відкладення підготовчого судового засідання; суд постановив ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання на 24 грудня 2025 року.
10 грудня 2025 року від прокуратури надійшло заперечення на клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, у якому прокурор просить суд відхилити клопотання відповідача ТОВ “Діджитал Вотер” про долучення до матеріалів справи доказів. 
23 грудня 2025 року від відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю “Діджитал Вотер” надійшло клопотання про долучення доказів.
23 грудня 2025 року від прокуратури надійшли додаткові пояснення у справі. 
У судовому засіданні 24 грудня 2025 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 27 січня 2026 року.
27 січня 2026 року у зв`язку з технічними проблемами на сервісі Easycon судове засідання не відбулося, а тому суд відклав судове засідання на 18 лютого 2026 року.
18 лютого 2026 року суд перейшов до розгляду справи по суті; прокурор у своєму виступі підтримав позовні вимоги; позивач-1 у своєму виступі підтримала позицію, яка викладена в письмових поясненнях по справі; позивач-2 у своєму виступі не підтримала позовні вимоги; відповідач-1 заперечив щодо позовних вимог; відповідач-2 заперечив щодо позовних вимог; суд відклав судове засідання на 17 березня 2026 року.
04 березня 2026 року від прокуратури надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №910/20111/23. 
У судовому засіданні 17 березня 2026 року суд залишив без розгляду клопотання прокуратури про зупинення провадження у справі. 
У судовому засіданні 17 березня 2026 року прокурор просив суд позов задовольнити; відповідач-1 просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог; відповідач-2 просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірний договір укладений за наявності ознак зловмисної домовленості між службовими особами та уповноваженими представниками відповідачів - КП «Чернігівводоканал» та ТОВ «Діджитал Вотер», а також спірний договір суперечить інтересам держави і суспільства, оскільки ринкова вартість предмета закупівлі є значно завищеною, а тому, на думку прокурора, підлягає визнанню недійсним.
Відповідач-1 заперечив стосовно позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні, зокрема з наступних підстав:
- сторонами договору купівлі-продажу було дотримано процедуру, визначену законодавством для укладення спірного договору;
- прокурор, звертаючись до суду із даним позовом, не обґрунтував та не довів підстав для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. 
Відповідач-2 заперечив стосовно позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні, зокрема з наступних підстав:
- прокурором до позовної заяви не додано доказів щодо неправомірної домовленості на укладення оспорюваного правочину; 
- сторонами договору купівлі-продажу було дотримано процедуру, визначену законодавством для укладення спірного договору.
Обставини, які є предметом доказування у справі. Докази, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.
КП «Чернігівводоканал» на веб-порталі «Prozorro» 16.03.2023 оголошено про проведення відкритих торгів з особливостями (відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі» та постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 169 «Деякі питання здійснення оборонних та публічних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану») із закупівлі товару: «Установка для пакетування питної води (ДК 021:2015: 42921320-7 Пакувальні машини) (ідентифікатор закупівлі UA-2023-03-16-004826-a, доступне за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UA- 2023-03-16-004826-a).
Очікувана вартість предмета закупівлі становила 5 096 940 грн.
Тендерну пропозицію з метою участі у закупівлі подано лише ТОВ «Діджитал Вотер» з ціновою пропозицією 5 089 940,10 грн.
Рішенням уповноваженої особи, оформленим протоколом від 31.03.2023 №1/ВП, переможцем спрощеної закупівлі визнано ТОВ «Діджитал Вотер» та ухвалено рішення про намір укласти договір.
У подальшому між КП «Чернігівводоканал» та ТОВ «Діджитал Вотер» укладено договір на закупівлю товару від 11.04.2023 № 110423/ПМ із закупівлі товару: «Установка для пакетування питної води (ДК 021:2015: 42921320-7 Пакувальні машини)».
Згідно п. 2.1 Договору його ціна становить 5 089 940,10 грн, у тому числі з ПДВ 848 323,35 грн.
Відповідно до Додатку №1 Специфікація товар - установка для пакетування питної води Aquapack 2.2 вартістю 4 241 616,75 грн, ПДВ 848 323,35 грн, загальна сумка 5 089 940,10 грн.
Пунктом 5.1 договору передбачено, що розрахунки за товар здійснюються на підставі рахунку-фактури Постачальника, який виписується у відповідності до заявки Покупця. Покупець здійснює оплату товару 90 календарних днів після фактичної поставки товару на підставі підписаних обома сторонами видаткових накладних. Замовник має право здійснювати попередню оплату товару (часткову або повну).
Відповідно до п. 3.1 договору постачання товару здійснюється партіями, транспортом Постачальника на склад структурного підрозділу Покупця за адресою: 14017, м. Чернігів, вул. Жабинського, 15.
Згідно з п. 3.2 договору поставка товару здійснюється згідно замовлення Покупця, не пізніше 4 (чотири) тижнів з моменту отримання заявки.
Додатковою угодою №1 до вищевказаного договору від 26.04.2023 ціну договору зменшено до 4 550 000,04 грн.
На виконання умов договору від 11.04.2023 №110423/ПМ між КП «Чернігівводоканал» та ТОВ «Діджитал Вотер» 06.05.2023 підписано видаткову накладну №20 про поставку установки для пакетування води.
КП «Чернігівводоканал» на рахунок ТОВ «Діджитал Вотер» перераховано кошти згідно з:
- платіжним дорученням від 17.05.2023 № 928 у сумі 815 000 грн;
- платіжним дорученням від 12.05.2023 № 890 у сумі 550 000,04 грн;
- платіжним дорученням від 09.06.2023 № 1151 у сумі 3 185 000 грн.
Прокурор у позові зазначає, що договір від 11.04.2023 укладено за наявності ознак домовленості між службовими особами та уповноваженими представниками відповідачів - КП «Чернігівводоканал» та ТОВ «Діджитал Вотер» з огляду на наступне.
Згідно службової записки начальника служби насосних станцій водопроводу КП «Чернігіводоканал» від 27.02.2023 встановлено, що в умовах воєнного стану КП «Чернігівводоканал» має подбати про забезпечення людей мінімальними запасами питної води та її наявність в усіх бомбосховищах міста, лікарнях, школах та дитячих садочках. а тому, доцільним є придбання установи для пакетування питної води з можливістю її довготривалого зберігання.
Відповідно до листа директора КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради, який скеровано до Управління ЖКГ Чернігівської міської ради та в.о. голови Чернігівського міського голови, направлено прохання перенаправити частину фінансування у розмірі 4 999 940 грн для закупівлі пакувальної машини Aquapack 2.2 та внести відповідні зміни до рішення міської ради «Про бюджет Чернігівської міської територіальної громади на 2023 рік».
Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 02.03.2023 №132 «Про перерахуванням додаткового внеску міської ради у статутний капітал комунального підприємства» вирішено: Управлінню житлово-комунального господарства Чернігівські міської ради перерахувати додатковий внесок у статутний капітал КП «Чернігівводоканал» у сумі 105 000 000 грн на розрахунковий рахунок підприємства. Фінансовому управлінню міської ради здійснити фінансування зазначених вище видатків.
Згідно пояснювальної записки до проекту рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради «Про перерахування додаткового внеску міської ради у статутний капітал комунального підприємства» зазначається про внесок міської ради у статутний капітал КП «Чернігівводоканал» у розмірі:
- 2 426 928 грн на проектні роботи;
- 90 000 000 грн на реконструкцію самопливного каналізаційного колектору по вулиці Глібова, вул. Леоніда Пашина від перехрестя з вулицею Красносільського до каналізаційної насосної станції КНС -5 в м. Чернігів;
- 15 000 000 грн на відновлення пошкодженої інфраструктури.
Проте, жодної інформації про обґрунтовану необхідність виділення коштів місцевого бюджету територіальної громади на придбання установки для пакетування питної води Aquapack 2.2 не зазначено.
З метою обґрунтування виділення вищевказаних коштів, після прийняття рішення виконавчим комітетом Чернігівської міської ради №132 від 02.03.2023, директором КП «Чернігівводоканал» 10.03.2023 скеровано листа до в.о. голови Чернігівського міського голови, в якому комунальне підприємство повідомило, що в умовах воєнного стану та на перспективу КП «Чернігівводоканал» має подбати про забезпечення людей мінімальними запасами питної води та її наявність в усіх бомбосховищах, лікарнях, громадських закладах. З цією метою доцільним є придбання пакувальної машини для фасування видобутої води з можливістю довготривалого її зберігання (до 6 місяців). Наявність такої установки надасть змогу забезпечити мінімальні потреби питної води для кожного мешканця міста, адже фасована питна вода видаватиметься у визначеному об`ємі у рівній для всіх людей кількості, що дозволить запобігти її дефіциту та соціальному ажіотажу у випадку виникнення критичних ситуацій. Крім того, наявність саме пакетованої води гарантуватиме її збереження, оскільки у разі артилерійських обстрілів буде пошкоджена не великогабаритна цистерна, а лише певна кількість пакетів. Керівництво КП «Чернігівводоканал» зобов`язане повідомити Чернігівську міську раду про існуючу ситуацію та звертається з принагідним проханням у межах владних повноважень посприяти якнайшвидшому виділенню відповідного фінансування на придбання питної води Aquapack 2.2 у комплекті з пакувальною плівкою для фасування питної води (ємністю 1 літр) для гарантованого забезпечення мешканців міста Чернігова питною водою у надзвичайних ситуаціях.
Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 15.12.2023 №809 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 02 березня 2023 року №132 «Про перерахунок додаткового внеску міської ради у статутний капітал комунального підприємства» внести зміни до рішення виконавчого комітету міської ради від 02 березня 2023 №132 «Про перерахування додаткового внеску міської ради у статутний капітал комунального підприємства» та викладено пункт 1 в наступній редакції: головному розпоряднику бюджетних коштів - Управлінню житлово- комунального господарства Чернігівські міської ради перерахувати додатковий внесок у статутний капітал КП «Чернігівводоканал» у сумі 48 497 487,08 грн на розрахунковий рахунок підприємства. Фінансовому управлінню міської ради здійснити фінансування зазначених вище видатків.
Згідно пояснювальної записки до проекту рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 02 березня 2023 №132 Про перерахування додаткового внеску міської ради у статутний капітал комунального підприємства» зазначається про внесок міської ради у статутний капітал КП «Чернігівводоканал» у розмірі:
- на придбання спеціалізованої та іншої техніки і обладнання у розмірі 4 550 000,04 грн;
- на реконструкцію об`єктів і мереж водопостачання та водовідведення у розмірі 39 304 275,93 грн;
- на відновлення пошкодженої інфраструктури у розмірі 4 463 211,11 грн.
Таким чином, виконавчим комітетом Чернігівської міської ради перераховано внесок міської ради у статутний капітал КП «Чернігівводоканал» у розмірі 4 550 000,04 грн лише 15.12.2024. Проте, останній розрахунок за договором від 11.04.2024 комунальним підприємством проведено 09.06.2023.
Прокурор у позовній заяві зазначає, що всупереч п. 6.3. Статуту КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради комунальне підприємство за відсутності дозволу уповноваженого власником органом, тобто виконавчого комітету міської ради, уклав договір №110423/ПМ з ТОВ «Діджитал Вотер» про закупівлю установки для пакетування питної води Aquapack 2.2 загальна сумка 5 089 940,10 грн з ПДВ. Підтверджуючих документів, крім службової записки начальника насосної станції комунального підприємства, що свідчать про необхідність придбання КП «Чернігівводоканал» установки для пакетування питної води, надано не було. Таким чином, підтверджуючих, належним чином оформлених документів, які б свідчили про нагальну потребу у придбанні КП «Чернігівводоканал» такого майна (установки), яка з часу закупівлі упродовж майже 2-х років не використовується, не надано.
Прокурор у позовній заяві зазначає, що для належного та обґрунтованого визначення очікуваної вартості предмета закупівлі КП «Чернігівводоканал» як замовник заходи не вживало. Разом з цим, очікувану вартість предмета закупівлі здійснено на підставі комерційної пропозиції ТОВ «Діджитал Вотер» №57К/23 від 06.03.2023 вартістю 5 096 940 грн та комерційної пропозиції ТОВ «Югов-Проект».
Прокурор у позовній заяві зазначає, що допитаний директор ТОВ «ЮГОВ-ПРОЕКТ» ОСОБА_1 зазначив, що запиту від КП «Чернігівводоканал» ЧМР або інших організацій щодо поставки установки для пакетування питної води Aquapack 2.2 не надходило. Продаж вище згаданої установки підприємство не здійснювало, оскільки вказане обладнання не є профільним. Крім того, у ході огляду документу, який нібито наданий ТОВ «ЮГОВ- ПРОЕКТ» для участі у закупівлі обладнання з сайту «Prozorro» візуально документ має розбіжності з бланком комерційних пропозицій, у тому числі відсутні виконавці пропозиції, відсутній номер вихідного документу та відсутня дата пропозиції. Допитаний в якості свідка- комерційний директор ТОВ «ЮГОВ-ПРОЕКТ» ОСОБА_2 показав, що телефонних дзвінків, листів від КП «Чернігівводоканал» та будь- яких інших організацій стосовно надання комерційної пропозиції на установку для пакетування Aquapack 2.2 не надходило, Товариство не здійснювало продаж вище згаданої установки. Таким чином, КП «Чернігівводоканал» здійснено аналіз ринку на підставі комерційної пропозиції, яка ніколи не створювалась, що свідчить про відсутність належного обґрунтування вартості установки для пакетування Aquapack 2.2, яка була предметом закупівлі.
Прокурор у позовній заяві зазначає, що 19.05.2022 ТОВ «ІН-ПРЕМ» на адресу КП «Чернігівводоканал» направлено комерційну пропозицію установки для пакетування питної води Aquapack 2.2 загальною вартістю 72 425 EUR. 
Згідно курсу НБУ, станом на 19.05.2022, 1 Євро становив 30,7454 грн.
Таким чином, надано КП «Чернігівводоканал» комерційну пропозицію про вартість установки для пакетування питної води Aquapack 2.2 вартістю 2 226 735,59 грн.
Листом КП «Чернігівводоканал», за підписом директора Малявка С.П., 26.05.2022 №04-08/757 з вищевказаною комерційною пропозицією наданою ТОВ «ІН-ПРЕМ», направлено до благодійної організації «Save the Children» з метою отримання відповідного благодійного фінансування на закупівлю установки для пакетування питної води Aquapack 2.2.
Ідентичні технічні характеристики зазначені у комерційній пропозиції ТОВ «Діджитал Вотер» №57К/23 від 06.03.2023 щодо установки для пакетування питної води Aquapack 2.2 вартістю 5 096 940 грн (Курс НБУ 1 Євро, станом на 06.03.2023 - 38,8048 грн.)
Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців директором ТОВ «ІН-ПРЕМ» є ОСОБА_3 , який є одночасно власником та кінцевим бенефіціаром ТОВ «Діджитал Вотер».
Крім того, згідно рахунку-фактури №І/000001/23 від 15.05.2023 установка для пакетування питної води Aquapack 2.2 ТОВ «Диджитал Вотер» придбало у виробника «Proffico» (Республіка Польща) у сумі 44 344 Євро (станом на 15.03.2023 курс Євро - 39,2728 грн. за 1 Євро), що становить 1 741 513,04 грн.
Вказане свідчить, про те, що службовим особам КП «Чернігівводоканал» та ТОВ «Діджитал Вотер» було відомо про значно меншу вартість установки для пакетування питної води Aquapack 2.2., проте свідомо сформовано завищену вартість товару. 
Прокурор у позовній заяві зазначає, що службові особи ТОВ «Діджитал Вотер» та КП «Чернігівводоканнал» є знайомими, знають мобільні номери телефонів один одного та явно спілкувалися раніше. Таке «завчасне» та систематичне спілкування до офіційного оголошення закупівлі на веб-порталі «Prozorro» на думку прокурора є підтвердженням домовленостей між указаними юридичними особами щодо часу, підстав, процедури, предмета закупівлі, технічної специфікації тощо. Діючи в рамках попередньої зловмисної домовленості, ще до оголошення закупівлі замовником поінформовано ТОВ «Діджитал Вотер» про її проведення та узгоджено зміст документів тендерної пропозиції. Обмін телефонними дзвінками КП «Чернігівводоканнал» та ТОВ «Діджитал Вотер» на думку прокурора підтверджує здійснення координації дій указаних господарюючих суб`єктів під час проведення та участі в закупівлі.
Прокурор у позові посилається на висновок судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/125-24/10845-ТВ від 30.09.2024, згідно якого ринкова вартість установки для пакетування питної води виробника «Proffico» моделі Aquapack 2.2. 2023 року випуску з урахуванням ПДВ, станом на 11.04.2023, становила 3 268 333,33 грн. Згідно з висновком експерта у кримінальному провадженні №42024272010000005 за результатами проведення судової економічної експертизи від 02.12.2024 №1251/24-24 різниця в ціні товару - установки для пакетування питної води виробника «Proffico» моделі Aquapack 2.2. 2023 року випуску, поставленого за договором №110423/ПМ га закупівлю від 11.04.2023, укладеного між КП «Чернігівводоканал» та ТОВ «Діджитал Вотер» з ринковою вартістю з урахуванням висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/125-24/10845-ТВ від 30.09.2024 підтверджується у розмірі 1 281 666,67 грн. Прокурор стверджує, що середня ринкова вартість установки для пакетування питної води виробника «Proffico» моделі Aquapack 2.2., закупленої КП «Чернігівводоканал» за оспорюваним правочином, становить 3 268 333,33 грн, у той час, як за договором сплачено 4 550 000,04 грн. З огляду на викладене, на думку прокурора КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради у порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про публічні закупівлі» придбано, а ТОВ «Діджитал Вотер» реалізувало за завищеними цінами установки для пакетування питної води виробника «Proffico» моделі Aquapack 2.2., що призвело до надмірного, незаконного перерахування коштів на користь постачальника та спричинення збитків місцевому бюджету на суму 1 281 666,67 грн. 
Прокурор у позовній заяві зазначає, що враховуючи вищевикладене, КП «Чернігівводоканал» тендерну специфікації товару (установка для пакетування питної води Aquapack 2.2) сформовано таким чином, щоб участь могло прийняти лише ТОВ «Діджитал Вотер».
Підсумовуючи обґрунтування позовних вимог, прокурор зазначив, що закупівля проведена за відсутності потреби в установці пакетування води, заплановано закупівлю без обґрунтування вивчення ціни, очікувану вартість предмета закупівлю сформовано за підробленою комерційною пропозицією у сумі майже 5 млн грн, яка ніколи не створювалася, незважаючи на відому інформацію замовнику про те, що у 2022 році вартість установки є набагато меншою - свідомо оголосив про проведення закупівлі за завищеною ціною, попередньо узгоджено з ТОВ «Діджитал Вотер» обсяги закупівлі та технічні характеристики. Доказами, що свідчать на користь цього, є неправомірні, узгоджені свідомі та умисні дії КП «Чернігівводокнал» та ТОВ «Діджитал Вотер» у їх сукупності.
Стосовно наявності підстав для представництва у суді прокурором інтересів держави в особі Північного офісу Держаудитслужби:
Прокурор у позовній заяві зазначає, що необхідність звернення з цим позовом зумовлена потребою захистити інтереси держави у воєнний час у зв`язку із нездійсненням відповідних повноважень органом Державної аудиторської служби України - Північним офісом Держаудитслужби, який держава наділила повноваженнями щодо реалізації державної політики у сфері державного фінансового контролю, зокрема при здійсненні державних закупівель (ст. 7 Закону України «Про публічні закупівлі», ст. 5, 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», Положення про Державну аудиторську службу України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43).
Держаудитслужба є органом, який наділений повноваженнями на здійснення заходів контролю щодо додержання вимог чинного законодавства при проведенні замовниками публічних закупівель, а також на звернення до суду в інтересах держави у разі незабезпечення підконтрольною установою виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Саме Держаудитслужба та її територіальні підрозділи наділені повноваженнями щодо здійснення заходів державного фінансового контролю з метою ефективного, законного, результативного використання державних фінансових ресурсів, досягнення економії бюджетних коштів, у тому числі у сфері здійснення публічних закупівель.
Також прокурор звертається до суду з позовом в інтересах держави в особі Чернігівської міської ради. 
Чернігівською окружною прокуратурою відповідно до абз. 4 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» листом від 19.02.2025 поінформовано Північний офіс Держаудитслужби про встановлені порушення під час проведення закупівлі проведеної КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради.
З відповідей Північного офісу Держаудитслужби від 26.02.2025 та Управління Північного офісу Держаудитслужби в Вінницькій області від 03.03.2025 вбачається, що орган уповноважений державою на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю належних та достатніх заходів із захисту порушених інтересів держави, за фактами, викладених у листі Чернігівської окружної прокуратури, не вживав, з позовом до суду не звернувся.
Крім того, листом від 19.02.2025 поінформовано Чернігівську міську раду про порушення під час підготовки проведення публічної закупівлі та укладення договору про закупівлю товару від 11.04.2023 №110423/ПМ між КП «Чернігівводоканал» та ТОВ «Діджитал Вотер».
Разом з тим, Чернігівська міська рада (лист від 12.03.2025) не вбачає підстав для реагування на факти порушення законодавства, з позовною заявою до суду не зверталася.
Однак, уповноваженими органами у розумний строк жодних заходів до відновлення порушеного права не вжито.
З огляду на викладене, враховуючи обізнаність Чернігівської міської ради про порушення інтересів держави, наявність у нього повноважень щодо захисту інтересів держави та невжиття відповідних заходів, прокурор зазначав про необхідність вжиття заходів з представництва інтересів держави в суді в особі визначеного органу.
Відповідно до частини 4 статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано статтею 23 Закону України №1697-VII від 14.10.2014 "Про прокуратуру", який набрав чинності 15.07.2015.
Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина 1). 
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті (частина 3).
Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва, прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци 1-3 частини 4).
Системне тлумачення статті 53 ГПК України й абзацу 1 частини 3 статті 23 Закону дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 
1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 
2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.
Суд звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.
У рішенні №4-р(II)/2019 від 05.06.2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.
Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно (пункти 45-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18).
Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, тому суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (наведену правову позицію викладено у пункті 50 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).
Встановлюючи підстави для представництва прокурором інтересів держави, суд повинен здійснити оцінку не тільки виконання ним обов`язку попереднього (до звернення до суду) повідомлення відповідного суб`єкта владних повноважень, яке є останнім перед безпосереднім поданням позову (апеляційної та/або касаційної скарги), а й наявних у справі інших доказів щодо обставин, які йому передували, зокрема попереднього листування між прокурором та зазначеним органом.
Водночас якщо попереднє листування свідчить про те, що воно мало характер інформування відповідного органу про вже раніше виявлені прокурором порушення, і такий орган протягом розумного строку на зазначену інформацію не відреагував або відреагував повідомленням про те, що він обізнаний (у тому числі до моменту отримання інформації від прокурора) про порушення, але не здійснював та/або не здійснює та/або не буде здійснювати захист порушених інтересів, то у такому випадку наявні підстави для представництва, передбачені абзацом 1 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру". У такому разі дотримання розумного строку після повідомлення про звернення до суду не є обов`язковим, оскільки дозволяє зробити висновок про нездійснення або здійснення неналежним чином захисту інтересів держави вказаним органом.
Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 26.05.2021 у справі № 926/14/19.
З огляду на зазначене, наявні підстави для представництва прокурором інтересів держави в особі Чернігівської обласної ради та щодо необхідності захисту інтересів держави. 
Щодо визнання недійсним Договору купівлі-продажу.
Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу (ЦК) України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України). 
Згідно з частиною 1 статті 628, згідно зі статтею 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частина 1 ст. 638 ЦК України встановлює, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього кодексу.
За змістом статті 215 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.
Відповідно до частин 1-5 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
За змістом частині 3 статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Відповідно до ч. 3 ст. 228 ЦК України у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним.
При вирішенні справ у спорах про визнання недійсними договорів відповідно до статті 228 Цивільного кодексу України, зокрема частини 3 цієї норми, ознаками недійсного господарського договору, що суперечить інтересам держави і суспільства, є спрямованість цього правочину на порушення правового господарського порядку та наявність умислу (наміру) його сторін, які усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеного договору. Метою такого правочину є його кінцевий результат, якого бажають досягти сторони. Мета завідомо суперечить інтересам держави та суспільства.
Отже, для правильного вирішення спору необхідно встановити, у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення господарського договору, якою із сторін і в якій мірі виконано зобов`язання, а також наявність наміру (умислу) у кожної із сторін.
Наявність такого наміру (умислу) у сторін (сторони) означає, що вони (вона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність договору, що укладається, і суперечність його мети інтересам держави і суспільства та прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків. Намір юридичної особи визначається як намір тієї посадової або іншої фізичної особи, яка підписала договір, маючи на це належні повноваження (постанови Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 922/1391/18, від 20.10.2021 у справі № 910/4089/20, від 15.12.2021 у справі № 910/6271/17).
У законодавстві відсутні визначення поняття «інтерес» та поняття «інтерес держави і суспільства». Законодавство не містить ні орієнтованого переліку сфер, де існують ці державні інтереси, ні критеріїв чи способів їх визначення. 
Конституційний Суд України у рішенні № 3-рп/99 від 08.04.1999 у справі про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді певною мірою конкретизував, що державні інтереси - це інтереси, пов`язані з потребою у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.
При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину враховуються загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося.
Як встановив суд, 11.04.2023 між КП «Чернігівводоканал» та ТОВ «Діджитал Вотер» укладено договір на закупівлю товару №110423/ПМ, із закупівлі товару: «Установка для пакетування питної води (ДК 021:2015: 42921320-7 Пакувальні машини)». Згідно п. 2.1 Договору його ціна становить 5 089 940,10 грн, у тому числі з ПДВ 848 323,35 грн.
Додатковою угодою №1 до вищевказаного договору від 26.04.2023 ціну договору зменшено до 4 550 000,04 грн.
На виконання умов договору від 11.04.2023 №110423/ПМ між КП «Чернігівводоканал» та ТОВ «Діджитал Вотер» 06.05.2023 підписано видаткову накладну №20 про поставку установки для пакетування води.
КП «Чернігівводоканал» на рахунок ТОВ «Діджитал Вотер» перераховано кошти згідно платіжних доручень: від 17.05.2023 № 928 у сумі 815 000 грн; від 12.05.2023 № 890 у сумі 550 000,04 грн; від 09.06.2023 № 1151 у сумі 3 185 000 грн. 
Прокурор, зокрема, вважає, що службові особи є знайомими, знають мобільні номери телефонів один одного та явно спілкувалися раніше, службовим особам КП «Чернігівводоканал» та ТОВ «Діджитал Вотер» було відомо про значно меншу вартість установки для пакетування питної води Aquapack 2.2., проте свідомо сформовано завищену вартість товару. 
Прокурор у позові також посилається на висновок судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/125-24/10845-ТВ від 30.09.2024, згідно якого ринкова вартість установки для пакетування питної води виробника «Proffico» моделі Aquapack 2.2. 2023 року випуску з урахуванням ПДВ, станом на 11.04.2023, становила 3 268 333,33 грн. Згідно з висновком експерта у кримінальному провадженні №42024272010000005 за результатами проведення судової економічної експертизи від 02.12.2024 №1251/24-24 різниця в ціні товару - установки для пакетування питної води виробника «Proffico» моделі Aquapack 2.2. 2023 року випуску, поставленого за договором №110423/ПМ га закупівлю від 11.04.2023, укладеного між КП «Чернігівводоканал» та ТОВ «Діджитал Вотер» з ринковою вартістю з урахуванням висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/125-24/10845-ТВ від 30.09.2024 підтверджується у розмірі 1 281 666,67 грн. Прокурор стверджує, що середня ринкова вартість установки для пакетування питної води виробника «Proffico» моделі Aquapack 2.2., закупленої КП «Чернігівводоканал» за оспорюваним правочином, становить 3 268 333,33 грн, у той час, як за договором сплачено 4 550 000,04 грн. З огляду на викладене, на думку прокурора КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради у порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про публічні закупівлі» придбано, а ТОВ «Діджитал Вотер» реалізувало за завищеними цінами установки для пакетування питної води виробника «Proffico» моделі Aquapack 2.2., що призвело до надмірного, незаконного перерахування коштів на користь постачальника та спричинення збитків місцевому бюджету на суму 1 281 666,67 грн. 
Правовими підставами даного позову прокурор визначив ст. 203, ст. 215, ст. 228 ЦК України. 
Зокрема, прокурор стверджує, що укладання спірного Договору, за результатами електронного аукціону відбулося за відсутності конкуренції та при формальному створенні учасниками цього аукціону її видимості. Поведінка учасників аукціону під час участі в аукціоні несумісна з добросовісністю та принципами здійснення приватизації державного та комунального майна, відтак, спірний правочин підлягає визнанню недійсним на підставі ст.203, 215, 228 ЦК України.
Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені статтями 215, 216 Цивільного кодексу України.
Стаття 203 ЦК України визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.
Частинами 1-5 статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3); правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5).
Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначити в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.
Закон України "Про захист економічної конкуренції" визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.
За визначенням статті 1 наведеного Закону, економічна конкуренція (конкуренція) - змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закон України "Про захист економічної конкуренції" суб`єкти господарювання, органи влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю зобов`язані сприяти розвитку конкуренції та не вчиняти будь-яких неправомірних дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію.
Антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції (ч. 1 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції").
Антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів (п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції").
Порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії (п. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції").
Згідно з статтею 51 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.4 Закону України “Про захист економічної конкуренції”, державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб`єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України.
Суд звертає увагу, що суд не наділений компетенцією здійснювати перевірку правильності застосування органами Антимонопольного комітету України відповідних правових норм, тобто суд не перебирає на себе не притаманні йому функції, які здійснюються виключно органами згаданого комітету, як от встановлення наявності/відсутності антиконкурентних узгоджених дій шляхом спотворення результатів торгів, тому дані обставини судом оцінюються критично.
Рішення органу Антимонопольного комітету України щодо встановлення факту наявності антиконкурентних узгоджених дій між учасниками - відповідачами матеріали справи не містять. 
Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 17 серпня 2021 року у справі №910/14949/18. 
Суд не приймає доводи прокурора наведені у позові щодо висновку судового експерта ТОВ “НП СБЕБ” з огляду на наступне: 
У позовній заяві прокурор зазначає, що у ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження №42024272010000005 від 15.01.2024, постановою слідчого слідчого відділу ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Максимчук Дариною від 01.11.2024 призначено судову економічну експертизу. Відповідно до висновку експерта різниця в ціні товару - установки для пакетування питної води виробника «Proffico» моделі Aquapack 2.2. 2023 року випуску, поставленого за договором №110423/ПМ га закупівлю від 11.04.2023, укладеного між КП «Чернігівводоканал» та ТОВ «Діджитал Вотер» з ринковою вартістю з урахуванням висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/125-24/10845-ТВ від 30.09.2024 підтверджується у розмірі 1 281 666,67 грн.
Відповідно до ст. 73 ГПК України Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Як передбачено ч. 3 ст. 98 ГПК України, висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Зазначена експертиза була призначена слідчим слідчого відділу ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Максимчук Дариною у рамках кримінального провадження, яка не є учасником даної справи, з врахуванням ч. 3 ст. 98 ГПК України, такий висновок експерта не є належним доказом у даній справі. 
Суд також не приймає посилання прокурора на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні 42024272010000005 від 15.01.2024, у зв`язку з відсутністю відповідного вироку за наслідками розгляду кримінального провадження 42024272010000005.
Частиною 3 статті 228 ЦК України встановлено, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.
Суд звертає увагу, що у законодавстві відсутні визначення поняття "інтерес" та поняття "інтерес держави і суспільства". Законодавство не містить ні орієнтованого переліку сфер, де існують ці державні інтереси, ні критеріїв чи способів їх визначення.
Конституційний Суд України у рішенні № 3-рп/99 від 08.04.1999 певною мірою конкретизував, що державні інтереси - це інтереси, пов`язані з потребою у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.
У наукових роботах зазначається, що поняття "інтереси держави" має невизначений зміст, і в кожному конкретному випадку необхідно встановити, порушені чи ні інтереси окремої особи або держави. Інтереси держави - це закріплена Конституцією та законами України, міжнародними договорами (іншими правовими актами) система фундаментальних цінностей у найбільш важливих сферах життєдіяльності українського народу і суспільства.
У постанові від 20.03.2019 у справі №922/1391/18 Верховний Суд вказав, що "здійснивши правовий аналіз частини 3 статті 228 ЦК України можна дійти висновку, що ознаками недійсного господарського договору, що суперечить інтересам держави і суспільства, є спрямованість цього правочину на порушення правового господарського порядку та наявність умислу (наміру) його сторін, які усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеного договору. Метою такого правочину є його кінцевий результат, якого бажають досягти сторони. Мета завідомо суперечить інтересам держави та суспільства.
Отже, для правильного вирішення спору необхідно встановити, у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення господарського договору, якою із сторін і в якій мірі виконано зобов`язання, а також наявність наміру (умислу) у кожної із сторін.
Наявність такого наміру (умислу) у сторін (сторони) означає, що вони (вона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеного договору і суперечність його мети інтересам держави і суспільства та прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків".
Аналогічні правові висновки щодо застосування норм частини 3 статті 228 ЦК України викладені у постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 910/1421/16, від 15.02.2018 у справі №911/1023/17, від 17.04.2018 у справі №910/1424/16, від 31.05.2018 у справі №911/639/17, від 09.07.2019 у справі № 911/1113/18, від 10.06.2021 у справі № 910/114/19, від 15.12.2021 у справі № 910/6271/17, від 13.01.2022 у справі № 908/3736/15.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
У даному випадку прокурором не доведено, що договір на закупівлю товару №110423/ПМ, укладений 11.04.2023 між Комунальним підприємством “Чернігівводоканал” Чернігівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю “Діджитал Вотер”, укладено у порушення вимог законодавства та суперечить інтересам держави і суспільства, у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання його недійсним. 
З огляду на відмову у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору на закупівлю товару №110423/ПМ від 11.04.2023 за недоведеністю прокурором підстав для визнання правочину недійним, вимоги про:
- стягнення з Комунального підприємства “Чернігівводоканал” Чернігівської міської ради установки для пакетування питної води виробника «Proffico» моделі Aquapack 2.2. в дохід держави та про
- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Діджитал Вотер” 4 550 000,04 грн у дохід держави не підлягають задоволенню.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі “Проніна проти України”, в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах “Трофимчук проти України”, “Серявін та інші проти України” обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
З урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи доказів та доводів сторін була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків суду не спростовує.
За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати залишаються за прокуратурою. 
Керуючись ст. 42, 73, 74, 76, 79, 86, 129, 165, 232, 233, 236-241, 252, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю. 

Повне рішення складено та підписано 17 березня 2026 року. 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України. 

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/