ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/24769/25
Провадження № 22-ц/820/343/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Грох Л.М.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Чевилюк З.А. від 06 листопада 2025 року.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У вересні 2025 року ФОП ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказував, що постановою Господарського суду Хмельницької області від 03.05.2023 року у справі №924/869/22 Будинкоуправління №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру.
21.11.2024 року відбувся електронний аукціон №BRD001-UA-20241111-01374 з продажу майна банкрута по лоту №1, а саме: права вимоги грошової (дебіторської) заборгованості Будинкоуправління №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницького станом на 01.02.2024 року.
Відповідно до протоколу електронного аукціону переможцем аукціону є ФОП ОСОБА_1 
ФОП ОСОБА_1 в повному обсязі сплатив запропоновану ціну під час проведення аукціону з продажу майна банкрута Будинкоуправління №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький.
29.11.2024 року БУ №2 КЕВ м. Хмельницький та ФОП ОСОБА_1 уклали Договір №1 купівлі-продажу права вимоги.
Згідно з пунктом 1.1 даного договору на підставі протоколу про проведення аукціону № BRD001-UA-20241111-01374 від 21.11.2024 року з продажу активів Будинкоуправління №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький, первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору, а новий кредитор набув наступні права вимоги: портфель заборгованості, а саме: права грошової вимоги до 509 фізичних осіб боржників за комунальними платежами на загальну суму 1560757,91 грн. (згідно списку власників та квартиронаймачів).
Таким чином, ФОП ОСОБА_1 є новим кредитором на підставі договору №1 купівлі-продажу права вимоги від 29.11.2024 року до 509 фізичних осіб боржників за комунальними платежами згідно з списком власників та квартиронаймачів, в тому числі і до відповідача ОСОБА_2 , який є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 .
За вказаною адресою обліковується заборгованість у розмірі 19040,53 грн. станом на 01.02.2024 року.
Відповідно до виписки по особовому рахунку № НОМЕР_1 за вказаною адресою проживає одна особа, наймачем/власником є ОСОБА_3 . За період з червня 2021 року до січня 2022 року вартість наданих відповідачу послуг становить 1718,57 грн.
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири за адресою АДРЕСА_1 в період з 21.01.2020 року по 21.02.2025 року був ОСОБА_2 . 
Відповідач не погасив заборгованість перед позивачем як правонаступником БУ №2 КЕВ м. Хмельницький, тому наявні підстави для стягнення інфляційних втрат, що згідно розрахунку складають 326,21 грн., та 3% річних - 85,18 грн.
З врахуванням наведеного, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість у розмірі 2129,96 грн., яка складається з 1718,57 грн. боргу за житлово-комунальні послуги у період з червня 2021 року по січень 2022 року, інфляційні втрати у розмірі 326,21 грн., 3% річних у розмірі 85,18 грн., а також судові витрати 7968,96 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 листопада 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 1718,57 грн. та судового збору у розмірі 782 грн. Відмовлено у задоволенні позову в частині стягнення інфляційних, 3% річних, а також витрат на правову допомогу.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1 просить рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу та інфляційних, 3% річних змінити та задовольнити позов повністю. На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що оскільки позивачем не представлено доказів повідомлення відповідача про зміну кредитора, то відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в тому обсязі та на тих умовах, які існували на момент переходу цих прав, якщо інше не передбачено договором або законом. Тож, право на нарахування інфляційних втрат та 3% річних є невід`ємною складовою самого грошового зобов`язання, яке переходить до нового кредитора. При відступленні права вимоги не відбувається припинення або зміна зобов`язання, а лише змінюється кредитор у відповідному зобов`язанні.
Виписка з особового рахунку підтверджує, що заборгованість існувала та обліковувалася вже станом на лютий 2022 року, тобто, відповідач допустив прострочення виконання грошового зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг. Оскільки на момент переходу права вимоги заборгованість вже існувала, позивачем правомірно здійснено нарахування інфляційних втрат та 3 % річних в зазначений період.
Надання правничої допомоги у даній справі здійснювалося адвокатом Біжко Ю.О. на підставі договору про надання професійної правничої допомоги №14/02 від 14.07.2025р., укладеного між Адвокатським бюро «Юлії Біжко» та ФОП ОСОБА_1 . Згідно з умовами Договору про надання професійної правничої допомоги №14/02 від 14.07.2025р. адвокатським бюро здійснювалось саме складання позовної заяви та інших процесуальних документів. Умовами договору не передбачалось безпосереднє подання процесуальних документів до суду.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить в задоволенні позову та апеляційної скарги відмовити. Вказує, що витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані. Судом належно оцінено відсутність достатніх доказів фактичного надання позивачу правничої допомоги представником за довіреністю. Він має інвалідність ІІ групи, тож суд безпідставно поклав на нього обов`язок з відшкодування судового збору.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 
Так, відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим оскаржуване рішення слід в частині відмови у стягненні інфляційних втрат та 3% річних скасувати, в частині розподілу витрат по сплаті судового збору змінити.

Так, встановлено, що позивач набув право вимоги до відповідача з оплати комунальних послуг на аукціоні з продажу майна банкрута Будинкоуправління №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький.
29.11.2024 року на підставі електронного аукціону №BRD001-UA-20241111-01374 між Будинкоуправлінням №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (укладено акт про придбання майна на аукціоні, згідно з яким Покупець сплатив Продавцю усі необхідні до сплати кошти, а Продавець передав портфель заборгованості, а саме: права грошової вимоги до 509 фізичних осіб - боржників за комунальними платежами на загальну суму 1560757,91 грн. (згідно списку власників та квартиронаймачів).
29.11.2024 року БУ №2 КЕВ м. Хмельницький та ФОП ОСОБА_1 керуючись ст.ст. 82, 87 Кодексу України з процедур банкрутства, уклали Договір №1 купівлі-продажу права Вимоги.
Згідно з пунктом 1.1. на умовах даного Договору та на підставі Протоколу про проведення аукціону № BRD001-UA-20241111-01374 від 21.11.2024 року з продажу активів Будинкоуправління №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький (код ЄДРПОУ 24293350), Первісний кредитор передав (відступив) Новому кредитору, а Новий кредитор набув наступні права вимоги: портфель заборгованості, а саме: права грошової вимоги до 509 фізичних осіб боржників за комунальними платежами на загальну суму 1560757,91 грн. (згідно списку власників та квартиронаймачів).
Пунктом 2.1. Договору передбачено, що за цим Договором Новий кредитор набуває право вимагати від боржників належного виконання зобов`язань щодо сплати боргів, а саме: від 509 фізичних осіб боржників сплати 1560757,91 грн. заборгованості по комунальним платежам (згідно списку власників та квартиронаймачів).
Пункт 2.2. Договору зазначає, що з моменту повної сплати Новим кредитором ціни реалізації лоту згідно Протоколу про проведення аукціону №BRD001-UA-20241111-01374 від 21.11.2024 року права вимоги, вказані в пункті 1.1 цього Договору в повному обсязі припиняється для Первісного кредитора та виникають у Нового кредитора.
Відповідно до електронної системи закупівель Prozorro щодо аукціону BRD001-UA- 20241111-01374 за посиланням: https://prozorro.sale/auction/BRD001-UA-20241111-01374/, можна переглянути інформацію лоту, зокрема публічні документи, до яких входить загальний список власників та квартиронаймачів, які мають заборгованість по комунальним платежам підприємства (Б/У-2 КЕВ Хмельницький) станом на 01.02.2024 р., що зберігається файлом - Список боржників (особ.рахунків).pdf.
За адресою: АДРЕСА_1 , обліковується заборгованість у розмірі 19040,53 грн., що підтверджується копією витягу зі списку власників та квартиронаймачів, які мають заборгованість по комунальним платежам підприємства (БУ-2 КЕВ Хмельницький) станом на 01.02.2024 року.
Відповідно до виписки по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , проживає одна особа, наймачем/власником є ОСОБА_3 .
За період з червня 2021 року до січня 2022 року розмір заборгованості за житлово-комунальні послуги становить 1718,57 грн.
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .
1/2 частка у праві власності на квартиру належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності, Хмельницька КЕЧ (розпорядження №137 від 21.08.2000 р.), інша 1/2 частка у праві власності належить відповідачу на підставі свідоцтва про право на спадщину, ВРХ № 112796, 14.08.2012 Перша Хмельницька державна нотаріальна контора (р/н 1-1518).
Наведене підтверджується матеріалами справи.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не погасив заборгованість перед ФОП ОСОБА_1 як правонаступником БУ №2 КЕВ м. Хмельницький, тому стягненню підлягає з відповідача на користь позивача 1718,57 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги у період з червня 2021 року по січень 2022 року. В той же час позивачем не представлено доказів повідомлення відповідача про зміну кредитора, а тому відсутні підстави для стягнення заявлених санкцій згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України. Заявлені витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню, оскільки їх фактичне надання Адвокатським бюро «Юлії Біжко» не доведено.
Проте з цими висновками не можна погодитися повністю, зважаючи на таке.

Згідно п.6 ч.1 ст.1 Закону України №2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі – Закон №2189-VIII) індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 7 Закону №2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
За змістом ст. 9 Закону №2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно ч.1 ст. 10 Закону №2189-VIII ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції правильно констатував, що відповідач не погасив заборгованість перед ФОП ОСОБА_1 як правонаступником БУ №2 КЕВ м. Хмельницький, тому стягненню підлягає з відповідача на користь позивача 1718,57 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги у період з червня 2021 року по січень 2022 року.
Водночас, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що оскільки позивачем не представлено доказів повідомлення відповідача про зміну кредитора, то відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Так, згідно з ст. 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач не погасив заборгованість ні перед ФОП ОСОБА_1 , ні перед первісним кредитором БУ №2 КЕВ м. Хмельницький, тобто, не забезпечив належне виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 516 ЦК України. 
За ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За наведеного, відповідач допустив прострочення цього грошового зобов`язання, тому наявні підстави для стягнення відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України за період 01.01.2024 року – 26.08.2025 року інфляційних втрат в розмірі 326,21 грн., 3% річних у розмірі 85,18 грн. згідно наданого розрахунку, правильність якого не спростовано відповідачем.

Згідно з ч. 1 ст. 15, ст. 133 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат.
За ч.ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості підписана та подана його представником Полятикіним М.М., який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 23.07.2025 року. Всі інші процесуальні дії в суді першої інстанції та участь у судовому засіданні від імені позивача вчиняла представниця позивача Казак Є.С., яка діяла на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 15.04.2025 року.
В матеріалах справи дійсно наявний договір про надання професійної правничої допомоги №14/02 від 14.07.2025 року, додаток №1 від 14.07.2025 року до договору про надання професійної правничої допомоги №14/02 від 14.07.2025 року, додаток №2 від 14.07.2025 року до договору про надання професійної правничої допомоги №14/02 від 14.07.2025 року, акт №17 здачі-приймання від 24.10.2025 року до договору про надання професійної правничої допомоги №14/02 від 14.07.2025 року, укладені між ФОП ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Юлії Біжко», а також свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №3976 від 23.11.2018 року.
За змістом акта №17 здачі-приймання до договору про надання професійної правничої допомоги №14/02 від 14.07.2025 року, згідно з п. 2.1, п. 4.1 Адвокатське бюро «Юлії Біжко» надало, а ФОП ОСОБА_1 прийняв професійну правничу допомогу - аналіз наданих замовником документів щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги за особовим рахунком № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; підготовка та складання позовної заяви про стягнення заборгованості; аналіз, підготовка та складання відповіді на відзив.
Разом з тим, позивачем не доведено, що подана позовна заява та відповідь на відзив складені саме адвокатом Біжко Ю.О. і є результатом наданої правничої допомоги згідно акта здачі-приймання №17 від 24.10.2025 року, оскільки позовна заява підписана представником позивача Полятикіним М.М., а відповідь на відзив – представником позивача ОСОБА_4 , а не адвокатом Біжко Ю.О.
Водночас апелянтом не надано доказів, що його представники Полятикін М.М. та Казак Є.С. є адвокатами Адвокатського бюро «Юлії Біжко».
За наведеного, правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України, з врахуванням задоволення позову, слід стягнути з відповідача на користь ФОП ОСОБА_1 968,96 грн. понесених ним судових витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви.
За наведеного оскаржуване рішення слід в частині відмови у стягненні інфляційних втрат та 3% річних скасувати, в частині розподілу витрат по сплаті судового збору змінити. 
З врахуванням задоволення апеляційної скарги з відповідача на користь ФОП ОСОБА_1 слід стягнути 1453,44 грн. понесених ним витрат на сплату судового збору за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 листопада 2025 року в частині відмови у стягненні інфляційних втрат та 3% річних скасувати, в частині розподілу витрат по сплаті судового збору змінити.
Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) 326,21 грн. інфляційних втрат та 85,18 грн. 3% річних, а також 968,96 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.
В решті рішення залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) 1453,44 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 31 березня 2026 року.

Судді           О.І. Ярмолюк

Т.О. Янчук

Л.М. Грох