ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/13127/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0682595-2403-0316-UA07020130000036300 від 28.08.2025.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 28.08.2025 Головним управлінням ДПС у Волинській області були прийняті податкові повідомлення-рішення №0682596-2403-0316-UA0702013000036300 та №0682595-2403-0316 UA07020130000036300, якими було визначено податкові зобов`язання ОСОБА_1 за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» за податковий період 2024 рік по приміщенню площею 353,43 кв.м. та приміщенню магазину площею 116,43 кв.м.
Позивач звертався до відповідача з заявами про надання інформації щодо загального розміру площі приміщень, які підлягали оподаткуванню, у яких зазначав, що до загальної площі 353,43 кв.м. включено підвал площею 237 кв.м., який оподатковується за 0 ставкою згідно з рішенням Нововолинської міської ради №7/19 від 14.07.2021, та приміщення магазину 116,43 кв.м., проте надана інформація відповідачем до уваги взята не була. 
З огляду на наведене, позивач зазначає, що оскільки Головним управлінням ДПС у Волинській області було порушено порядок обрахунку за податковими зобов`язаннями на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відображене в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні, то вказане податкове повідомлення-рішення є протиправним, а відтак підлягає скасуванню.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 було відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).
У відзиві на позовну заяву від 03.12.2025 представник відповідач позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити. Так, відповідно до інформації з бази даних контролюючого органу та даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за позивачем рахуються наступні об`єкти майна:
реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна – 346793350000, тип об`єкта нерухомості – будівлі торгівельні, доповнення до типу – магазин , загальна площа об`єкта нерухомого майна – 116,43; 
реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна – 34679335, тип об`єкта нерухомості – господарські, доповнення до типу – підвал, загальна площа об`єкта нерухомого майна – 237;
реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна – 2940874907020, тип об`єкта нерухомості – будівлі торгівельні, доповнення до типу – вбудоване приміщення магазину, загальна площа об`єкта нерухомого майна – 561. 
Згідно з рішення Нововолинської міської ради №7/19 від 14.07.2021 «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки встановлено ставки на 2022 рік» ставка податку на «підвали в багатоповерхових будинках, які не використовуються для здійснення підприємницької діяльності» становить 0,000% розміру мінімальної заробітної плати, а тому позивачеві не нараховувався податок за площу підвального приміщення. В свою чергу на загальну площу магазину (116,43 кв.м.) нараховувався податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зокрема, й податковим повідомленням-рішенням №0682596-2403-0316-UA0702013000036300 від 28.08.2025, грошові зобов`язання за яким, позивачем сплачено.
Проте, 22.05.2024 були внесені зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зокрема відтоді ОСОБА_1 є власником єдиного об`єкту нерухомості площею 561 кв.м., площа його частки 353,43 кв.м. (державним реєстратором об`єднано площу магазину та підвального приміщення у єдину площу об`єкту нерухомості).
Відтак, оскільки контролюючий орган нараховує податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на підставі площі об`єкта нерухомості, що перебуває у власності платника, яка зазначена у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тому ГУ ДПС У Волинській було здійснено нарахування податкового зобов`язання на загальну площу вбудованого магазину (353,43 кв.м.) у сумі 6 691,61 грн.
10.12.2025 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останнім було підтримано власні позовні вимоги та додатково зазначено, що оскаржуване податкове-повідомлення рішення здійснені з допущенням невірного обрахування суми податкового зобов`язання. Контролюючим органом при встановленні факту належності на праві власності позивачу об`єктів нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, не були з`ясовані обставини щодо площі таких об`єктів. Так, відповідачем при обрахуванні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №0682595-2403-0316-UA0702013000036300 від 28.08.2025 було невірно визначено площу об`єкта нерухомого майна, до загальної площі включено площу підвалу, що призвело до невірного нарахування податку, належного до оплати позивачем.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.11.2025 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нежитлове приміщення, вбудоване приміщення магазину, загальною площею 561 кв.м., площа частки, що належить ОСОБА_1 – 353,43 кв.м., в тому числі підвал 237,0 кв.м., що входить в загальну площу вбудованого приміщення, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна – 2940874907020, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до рішення Нововолинської міської ради №7/19 від 14.07.2021 року «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки встановлено ставки на 2022 рік» ставка податку на будівлі торгівельні, зокрема «торгові центри, універмаги, магазини» становить 0,400% розміру мінімальної заробітної плати.
У зв`язку з цим, позивачу нараховано податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2024 рік, а саме:
податковим повідомленням-рішенням №0682595-2403-0316 UA07020130000036300 від 28.08.2025в сумі 6 691,61 грн на приміщення площею 353, 43 кв.м.;
податковим повідомленням-рішенням №0682596-2403-0316 UA07020130000036300 від 28.08.2025 в сумі 1 102,20 грн на приміщення площею 116,43 кв.м.
Позивач, не погоджуючись із винесенням податкового повідомлення-рішення №0682595-2403-0316 UA07020130000036300 від 28.08.2025 звертався до ГУ ДПС у Волинській області із заявами у яких зазначав, що до загальної площі приміщення - 353,43 кв.м. включено підвал площею 237 кв.м., який оподатковується за 0 ставкою згідно з рішенням Нововолинської міської ради № 7/19 від 14.07.2021 року, та приміщення магазину 116,43 кв.м., проте надана інформація відповідачем до уваги взята не була.
Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 28.08.2025 №0682595-2403-0316 UA07020130000036300 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).
Відповідно до п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з ст.10 ПК України до місцевих податків належать податок на майно та єдиний податок. Місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно та в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки).
Підстави та порядок обчислення та справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, передбачені статтею 266 ПК.
Відповідно до пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні особи, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Згідно пп.266.1.2 п.266.1 ст.266 ПК України визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб:
а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку;
б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;
в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.
Згідно пп.266.3.1 п.266.3 ст.266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
Відповідно до пп.266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Згідно пп.266.5.1 п.266.5 ст.266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним плавним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) періоду, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Положеннями підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, встановлюються податкові пільги із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку (підпункт 266.7.1 пункт 266.7 статті 266 ПК України).
Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, визначені в абзаці першому цього підпункту, що надсилаються платнику податку, повинні містити щодо кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, зокрема, але не виключно, інформацію про адресу місцезнаходження об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості, його площу, ставки та надані фізичним особам пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (підпункт 266.7.2 пункт 266.7 статті 266 ПК України).
Платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.
У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним) (підпункт 266.7.3 пункт 266.7 статті 266 ПК України).
Органи державної реєстрації прав на нерухоме майно зобов`язані у 15-денний строк після закінчення податкового (звітного) кварталу подавати центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, станом на перше число відповідного кварталу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій, надає відомості у строки та в порядку, встановлені підпунктом 70.16.7-1 пункту 70.16 статті 70 цього Кодексу.
У разі подання платником податку контролюючому органу правовстановлюючих документів на нерухоме майно, відомості про яке відсутні у базі даних інформаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, сплата податку фізичними особами здійснюється на підставі поданих платником податку відомостей до отримання контролюючим органом відомостей від органів державної реєстрації прав на нерухоме майно про перехід права власності на об`єкт оподаткування, (підпункт 266.7.4 пункт 266.7 статті 266 ПК України).
Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.11.2025 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нежитлове приміщення, вбудоване приміщення магазину, загальною площею 561 кв.м., площа частки, що належить ОСОБА_1 – 353,43 кв.м., в тому числі підвал 237,0 кв.м., що входить в загальну площу вбудованого приміщення.
Відтак, оскільки у власності ОСОБА_1 перебуває нежитлова нерухомість, то він є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що ним і не заперечується. 
Разом з тим, позивач не погоджується з розрахунком такого податку, проведеним відповідачем у спірному податковому повідомленні-рішенні, оскільки до складу площі нерухомості, визначеної податковим органом як об`єкт оподаткування, включено приміщення підвалу.
Так, судом встановлено, що ГУ ДПС У Волинській оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 28.08.2025 №0682595-2403-0316 UA07020130000036300 було здійснено нарахування ОСОБА_1 податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну площу вбудованого магазину (353,43 кв.м.) в сумі 6 691,61 грн.
При обрахунку суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2024 рік, визначеної податковим повідомленням-рішенням від 28.08.2025 №0682595-2403-0316 UA07020130000036300, ГУ ДПС у Волинській області взято загальну площу приміщення 353,43 кв.м., до складу якої включено приміщення магазину площею 116,43 кв.м. та приміщення підвалу 237,0 кв.м.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог пп.266.1.1 п. 266.1 ст.266 Кодексу, Головним управлінням ДПС у Волинській області 28.08.2025 було проведено обчислення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2024 рік на приміщення магазину площею 116,43 кв.м. на суму 1102,20 грн та сформовано податкове повідомлення-рішення №0682596-2403-0316-UA0702013000036300 на суму 1102,20 грн, яке як вбачається з позовної заяви та відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 сплачено.
При цьому, на підставі вищевказаних документів, суд наголошує, що вказана площа приміщення магазину 116,43 кв.м. входить у загальну площу 353,43 кв.м. нежитлових приміщень, власником яких є позивач, тож нарахування відповідного податку на вказану площу різними рішеннями є протиправним та спричиняє подвійне оподаткування одного й того ж самого об`єкта нерухомого майна, що є недопустимим.
Таким чином, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 28.08.2025 №0682595-2403-0316 UA07020130000036300, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 353,43 кв.м. за 2024 рік на суму 6 691,61 грн. підлягає скасуванню.
Водночас, суд звертає увагу на те, що рішенням Нововолинської міської ради №7/19 від 14.07.2021 року «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки встановлено ставки на 2022 рік» ставка податку на «підвали в багатоповерхових будинках, які не використовуються для здійснення підприємницької діяльності» становить 0,000% розміру мінімальної заробітної плати та ставка податку на «підвали в багатоповерхових будинках, які використовуються для здійснення підприємницької діяльності» становить 0,800% розміру мінімальної заробітної плати.
Однак, в матеріалах справи відсутні докази того, що підвальне приміщення площею 237,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після 23.05.2024, тобто після закінчення будівництва об`єкту – нежитлового приміщення, вбудованого приміщення магазину, не використовується ОСОБА_1 для здійснення підприємницької діяльності, так як і відсутні докази його використання для здійснення підприємницької діяльності.
Відтак, суд не приймає до уваги твердження позивача, як на одну з підстав для задоволення позовних вимог про те, що протягом 2022-2023 років ним сплачувався податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, лише за площу магазину без врахування площі підвалу.
Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини першої статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
На підставі встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а тому останнє є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Судом встановлено, що при зверненні до суду позивач згідно із платіжною інструкцією від 04.11.2025 сплатив судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст.241, 242, 243 ч.3, 245, 246, 262, 295, 297, Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області №0682595-2403-0316-UA07020130000036300 від 28.08.2025.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський Майдан, 4, код ЄДРПОУ 44106679).

Суддя Ю.Ю. Сорока