справа № 439/665/26

 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді: Рахімової О.В.,
з участю секретаря судового засідання: Скорик І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Броди цивільну справу за заявою представника заявника ОСОБА_1 адвоката Білик Романни Олегівни, заінтересована особа Відділ з питань організації діяльності ЦНАП Бродівської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, –

в с т а н о в и в :

Представник заявника звернувся з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 є власницею житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , також ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,2374 га кадастровий номер 6323782001:00:002:0044.
Представник зазначає, що 2022 році, після початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, село ОСОБА_1 було у зоні активних бойових дій, пізніше тимчасово окуповане. У відповідності до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376, з 17.09.2022 року по 20.12.2024 року село Ягідне Куп`янської міської територіальної громади Куп`янського району Харківської області UA63080090000067457 була зоною активних бойових дій. Внаслідок загострення ситуації на Куп`янському напрямку та посилення обстрілів села заявниці, її будинок зазнав численних пошкоджень, через що вона була вимушена звернутися до національних механізмів компенсації за пошкоджене/ зруйноване майно для можливості отримання такої компенсації.
Представник стверджує, що 03 листопада 2025 заявниця звернулася до державного реєстратора відділу з питань організації діяльності Центру з надання адміністративних послуг Бродівської міської ради із заявою про проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно, рішенням якого від 17.12.2025 року №82455720 у здійсненні реєстрації права власності їй було відмовлено на підставі п.п.4,5 ч.1 ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та зазначено, що державним реєстратором було встановлено наявність обставин, які є підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно.
Також, Державним реєстратором отримано відповідь на свій запит від Куп`янської міської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області від 04.12.2025 № 3.7/5663 в якому вказується, що внаслідок обстрілів та пожежі будівля, де розташовувалось комунальне підприємство (БТІ), була повністю знищена, а саме інвентаризаційні справи, службова документація, архівні справи, комп`ютерна техніка, бази даних та інше. Підприємство на теперішній час господарську діяльність не здійснює.
Представник наголошує, що відповідно реєстрація речового права заявниці на будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не може бути проведена у зв`язку з об`єктивною неможливістю державного реєстратора отримати від БТІ інформацію про зареєстровані права на нього до 01 січня 2013 року, тобто підтвердити факт такої реєстрації. В цьому випадку складається ситуація, за якої законний володілець будинку не може зареєструвати право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на теперішній час у зв`язку з неможливістю отримання архівної інформації з КП "Куп`янське бюро технічної інвентаризації", хоча заявниця безперервно володіє цим житловим будинком, проживала там та здійснювала його утримання. Невизнання факту належної реєстрації її права власності позбавляє заявницю можливості реалізувати право на отримання компенсації за пошкоджене/знищене майно, гарантоване державою, та суперечить принципу забезпечення доступності засобів юридичного захисту в умовах воєнного стану.
А тому, представник заявника просить встановити факт, що належний ОСОБА_1 на праві приватної власності житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності виданого 24.02.1999 року державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори, серія ААР №567277 та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом видане 24.02.1999 року державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори, серія ААР №567278, зареєстрований Куп`янським бюро технічної інвентаризації, про що зроблено запис в реєстрову книгу № 42 за реєстровим № 6874 від 26 лютого 1999 року.

Ухвалою судді Бродівського районного суду Львівської області від 20 березня 2026 року відкрито провадження по справі.

Заявник в судове засідання не з`явилася. 
Представник заявника адвокат Білик Р.О. в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить слухання справи проводити у її відсутності та відсутності заявника на задоволенні заявлених вимог наполягала в повному обсязі, з підстав, зазначених у заяві.
Представник заінтересованої особи Відділу з питань організації діяльності ЦНАП Бродівської міської ради в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає та просить суд їх задовольнити.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та оцінивши зібрані по справі докази вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 28 грудня 2022 року № 1310-7001677145 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
ОСОБА_1 є власницею житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме 1/2 частина даного будинку належить їй на підставі свідоцтва про право власності виданого 24.02.1999 року державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори, серія ААР №567277 та 1/2 частина будинку належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом видане 24.02.1999 року державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори, серія ААР №567278. На звороті зазначених свідоцтв міститься реєстраційний напис Куп`янського міжміського бюро технічної інвентаризації (БТІ) про внесення запису до реєстрової книги №42 за реєстровим №6874 від 26.02.1999 року.
Рішенням №27421 VIII від 11.02.2022 року Петропавлівської сільської ради Куп`янського району Харківської області «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі гр. ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 » вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі гр. ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 та передати земельну ділянку з кадастровим номером 6323782001:00:002:0044 площею 0,2374 га безоплатно у приватну власність для і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав № 416804425 від 07.03.2025 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,2374 га кадастровий номер 6323782001:00:002:0044.
У відповідності до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376 (далі також Перелік), з 17.09.2022 року по 20.12.2024 року село Ягідне Куп`янської міської територіальної громади Куп`янського району Харківської області UA63080090000067457 була зоною активних бойових дій.

Відповідно до роз`яснень ПВСУ у в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про становлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з вимогами п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, заява розглядається в порядку окремого провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 318 ЦПК України заявник у своїй заяві зобов`язаний зазначити який факт він просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.
У постанові від 30.05.2018 у справі № 761/16799/15-ц Велика Палата Верховного Суду виклала висновок, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.04.2023 № 381 затверджено Порядок надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, з використанням електронної публічної послуги «єВідновлення». Вказаний Порядок визначає механізм надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, з використанням електронної публічної послуги «єВідновлення». Підтвердження права власності на пошкоджене або знищене житло є обов`язковою умовою для отримання компенсації в межах електронної публічної послуги «єВідновлення». Таке підтвердження відбувається саме за наявною інформацією про право власності на пошкоджене/знищене житло в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Механізм надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна та її використання визначений Порядком надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2023 року № 600.
Так, пунктом 13 такого Порядку визначено, що отримувач компенсації здійснює відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дії щодо державної реєстрації припинення права власності на знищений об`єкт нерухомого майна. 
Згідно з пунктом 24 вказаного Порядку проведення виплат компенсації здійснюється за умови наявності відомостей щодо державної реєстрації припинення права власності на знищений об`єкт нерухомого майна, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Отже, як для отримання компенсації для відновлення об`єктів нерухомого майна, так і для отримання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна необхідною є наявність інформації про об`єкт нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 
Так, відповідно до ч.1, 2, 4 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. 
03.08.2004 набрав чинності Закон України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», сферою регулювання якого є відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості.
Вказаний Закон №1952-IV надав визначення державній реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обмежень як офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (стаття 2 Закону). 
Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено принцип обов`язковості державної реєстрації прав, за яким обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, зокрема, право власності на нерухоме майно.
Згідно з п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстрація об`єктів нерухомості проводилася комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації до створення єдиної системи органів реєстрації прав. 
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом. 
Пунктом третім частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії. 

Таким чином, оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо, тому суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.
Керуючись ст.ст. 12,13,77,81,259,263-265,268 ЦПК України, суд –

ухвалив:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Білик Романни Олегівни, заінтересована особа Відділ з питань організації діяльності ЦНАП Бродівської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт, що належний ОСОБА_1 на праві приватної власності житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності виданого 24.02.1999 року державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори, серія ААР №567277 та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом видане 24.02.1999 року державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори, серія ААР №567278, зареєстрований Куп`янським бюро технічної інвентаризації, про що зроблено запис в реєстрову книгу №42 за реєстровим № 6874 від 26 лютого 1999 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Рахімова