Справа № 740/7494/25 
Провадження № 2/740/792/26 

Р І Ш Е Н Н Я
з а о ч н е
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2026 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Дударця Д.В., за участю секретаря судового засідання Каленіченко Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ніжина за правилами спрощеного позовного провадження справу без повідомлення сторін за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача 
У грудні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (далі – ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ») через систему «Електрониий суд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договором. 
Позов мотивовано тим, що 13.01.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір № 5242495 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
За умовами договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язалось надати клієнту грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором.
Сторонами було погоджено умови договору, а саме суму кредиту, яка становить 15 000,00 грн, строк кредиту - 360 днів з 13.01.2025 до 08.01.2026 з періодичністю сплати платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів.
Умовами договору передбачено, що кредит надається в безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківських рахунок за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку ОСОБА_1 зазначено особисто під час укладення договору.
Кредитний договір з клієнтом укладено в електронній формі за допомогою ІТС товариства, з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надала ОСОБА_1 кредит у сумі 15 000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку.
31 липня 2025 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі договору факторингу відступило право вимоги за зазначеним кредитним договором ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ».
У межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 01.04.2025 до 08.01.2026 (144 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 20 520,00 грн.
Таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем за договором № 5242495 від 13.01.2025 в загальному розмірі 71 805,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту в розмірі 15 000,00 грн; заборгованість за процентами 28 785,00 грн; штрафні санкції 7 500,00 грн; нараховані проценти за 144 календарних днів 20 520,00 грн.
Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № 5242495 від 13.01.2025 в розмірі 71 805,00 грн, судовий збір у сумі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі
Ухвалою судді від 27.01.2026 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін та витребувано письмові докази, що становлять банківську таємницю.
У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі та висловив згоду на заочний розгляд справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом надіслання рекомендованого поштового повідомлення за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. Про наявність поважних причин неявки до судового засідання не повідомила, відзив на позовну заяву не надала.
У зв`язку з неявкою в судове засіданні осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Згідно з частиною 8 статті 178, частиною 4 статті 223 та частиною 1 статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Фактичні обставини, встановлені судом
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 13 січня 2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір № 5242495 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
На умовах, встановлених договором, товариство зобов`язалось надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2. Договору).
Сума кредиту (загальний розмір) становить 15 000,00 грн та надається клієнту строком на 360 днів та передбачено періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів (п. 1.2.1.-1.3. Договору).
Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є додатком № 1 до цього договору.
Умовами п. 1.4.1. Договору передбачено, що за користування кредитом нараховуються проценти за стандартною процентною ставкою в розмірі 0,95% в день, яка застосовується в межах всього строку кредитування.
Пунктами 1.5., 1.6. Договору також визначено розмір орієнтовної реальної річної процентної ставки на дату укладення договору та розмір орієнтовної загальної вартості кредиту на дату укладення договору.
Сторонами узгоджено, що товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 (п. 2.1 договору).
Умовами Договору сторонами також узгоджено порядок та умови надання кредиту, порядок обчислення (нарахування) процентів, порядок зміни процентів, порядок повернення (виплати кредиту) та сплати процентів, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін, порядок внесення змін та доповнень, порядок взаємодії за договором та інші умови договору, які в своїй сукупності визначають порядок виконання сторонами умов зазначеного договору.
Зокрема, п. 6.3. договору передбачено, що у випадку невиконання (прострочення виконання) клієнтом своїх грошових зобов`язань за договором товариство має право нарахувати, а клієнт зобов`язаний на вимогу товариства сплатити товариству штраф у розмірі 75% від суми невиконаного та/або неналежно виконаного грошового зобов`язання на 2 день кожного факту такого невиконання та/або неналежного виконання.
Одночасно з цим, у випадку встановлених законодавством України мораторіїв (заборон/обмежень) на нарахування штрафних санкцій (неустойка, штраф) протягом періоду дії такого мораторія (заборони) не нараховуються та клієнтом не сплачуються.
Зазначений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту та паспорт споживчого кредиту підписано Крот О.О. електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатором.
Судом також досліджено правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», затвердженні наказом директора ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» № 43-ОД від 08 квітня 2024 року.
Таким чином, суд дійшов висновку, про те, що при укладенні договору про надання споживчого кредиту ОСОБА_1 відповідно до вимог закону поінформовано про умови кредитування, строк кредитування, порядок повернення кредиту та процентів за користування кредитом, наслідки порушення умов договору, та така прийняла умови запропонованого їй договору, шляхом його підписання.
Як вбачається з повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 859-0108 від 01 серпня 2025 року, останнє на підставі договору на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12 березня 2019 року, укладеного з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», здійснило 13 січня 2025 року переказ грошових коштів в розмірі 15 000,00 грн на платіжну картку НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua - 622758071.
Згідно з повідомленням АТ «Державний ощадний банк України» від 12 лютого 2026 року, наданим на виконання ухвали про витребування доказів, на ім`я ОСОБА_1 відкрито банківський рахунок НОМЕР_2 , який обслуговується за допомогою банківської платіжної картки № НОМЕР_3 та надано платіжну інструкцію від 14.01.2025 щодо зарахування грошових кошті на зазначений рахунок у сумі 15 000,00 грн.
Також, судом встановлено, що 31 липня 2025 року між ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (фактор) та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (клієнт) укладено договір факторингу № 31/07/2025 за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Перехід прав вимоги підтверджується складеним і підписаним сторонами Актом прийому-передачі Реєстру боржників від 31 липня 2025 року, відповідно до якого до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 5242495 від 13.01.2025 сума якої станом на дату відступлення становила 51 285,00 грн, що складається з: 15 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 28 785,00 грн заборгованість за відсотками, 7 500,00 грн сума заборгованості за штрафними санкціями.
Після набуття права вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту позивачем за період з 01.04.2025 до 08.01.2026 здійснено нарахування процентів за користування кредитом у розмірі 0,95% на день, в зв`язку з чим, відповідно до розрахунку заборгованості заборгованість ОСОБА_1 за процентами за користування кредитом за зазначений період становить 20 520,00 грн.
Будь-яких інших нарахувань після відступлення права вимоги до ОСОБА_1 позивачем не здійснювалось.
Норми права, які були застосовані судом
Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з положеннями статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Мотивована оцінка та висновки суду
Суд встановив, що між первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 виникли цивільно-правові відносини на підставі Договору № 5242495 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.01.2025, укладеного в електронній формі. Позичальник була обізнана з умовами кредитування, в тому числі з порядком нарахування відсотків та штрафних санкцій, і погодилася з ними. Факт укладення договору підтверджується використанням відповідачем електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатора, що згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до власноручного підпису.
Належне виконання первісним кредитором своїх зобов`язань щодо надання кредитних коштів у розмірі 15 000,00 грн підтверджується інформацією платіжної системи ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» та листом АТ «Державний ощадний банк України».
Відповідач, порушуючи умови кредитного договору та вимоги статей 526, 1054 ЦК України, взяті на себе зобов`язання не виконала, суму кредиту та відсотків у встановлені строки не сплатила. Доказів погашення заборгованості чи письмових заперечень щодо розрахунку позивача відповідач суду не надала.
Враховуючи, що 31.07.2025 до позивача ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» на підставі договору факторингу № 31/07/2025 перейшло право грошової вимоги до відповідача за зазначеним кредитним договором і факт цього переходу є документально підтвердженим, позивач набув статусу нового кредитора та отримав право вимагати від боржника виконання зобов`язань, зокрема і в частині нарахування відсотків, право на які виникло після переходу права вимоги фактору.
Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, дійшов висновку, що сума боргу, яку позивач просив стягнути, є обґрунтованою та повністю відповідає умовам кредитного договору. Нарахування процентів здійснювалося позивачем правомірно за ставкою 0,95% на день у межах встановленого договором строку кредитування (360 днів, до 08.01.2026).
Загальна сума заборгованості за основним боргом та відсотками становить 64 305,00 грн, з яких: 15 000,00 грн - тіло кредиту; 28 785,00 грн - відсотки, нараховані первісним кредитором; 20 520,00 грн - відсотки, нараховані новим кредитором за 144 календарних днів.
Щодо нарахованих позивачем штрафних санкцій, суд виходить з такого.
При зверненні до суду позивач просив стягнути з відповідача штрафні санкції у розмірі 7 500,00 грн.
Відповідно до п. 18 «Перехідних положень» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, отже на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п. 18 Перехідних положень ЦК України.
Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив, що п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Отже, суд вважає, що нарахування штрафних санкцій у розмірі 7 500,00 грн є неправомірним, а відтак задоволенню не підлягає.
З урахуванням вищенаведеного, оскільки відповідач взяті на себе кредитні зобов`язання у строки передбачені договором кредиту належним чином не виконала, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову і стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість у розмірі 64 305,00 грн, з яких: 15 000,00 грн - тіло кредиту; 28 785,00 грн - відсотки, нараховані первісним кредитором; 20 520,00 грн - відсотки, нараховані новим кредитором за 144 календарних днів. 
Щодо стягнення витрат на правову допомогу
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано такі документи: копію договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, укладеного між адвокатом Столітнім М.М. та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ»; заявку № 14471 на виконання доручення до договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року; рахунок на оплату № 13400-04/12-2025 від 04 грудня 2025 року до договору про надання правничої (правничої) допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року на суму 10 000 грн; копію акту № 14471 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 04 грудня 2025 року до договору про надання правничої допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року на суму 10 000 грн.
Представник позивача просив стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги на загальну суму 10 000,00 грн.
Під час вирішення питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц у постанові від 19.02.2020. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відтак, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі є завищеними, враховуючи категорію справи та час, який захисник міг би витратити на підготовку матеріалів. В цій частині заявлених вимог слід стягнути з відповідачки витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн, що буде співрозмірним, на думку суду, з ринковими цінами адвокатських послуг, та складністю цивільної справи.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем понесені та документально підтверджені витрати зі сплаті судового збору у сумі 2 422,00 грн.
Ураховуючи, що позов задоволено частково, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 169,38 грн (2422,40х64305/71805).
Керуючись статтями 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 280-284, 288, 354 ЦПК України, статтями 516, 526, 530, 610, 612, 625, 628, 629, 1054, 1077, 1084 ЦК України, суд
УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість за договором № 5242495 від 13.01.2025 у розмірі 64 305 (шістдесят чотири тисячі триста п`ять) грн 00 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» судовий збір у розмірі 2 169,38 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно з пунктом 4 частини 5 статті 265 ЦПК України:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 44559822, адреса: вул. Набережно-Корчуватська, 27, приміщення 2, м. Київ, 03045.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Дмитро ДУДАРЕЦЬ