ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/973/26 Справа № 243/1313/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Агеєва О. В. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

01 квітня 2026 року Кривий Ріг 
01.04.2026р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12.02.2026р., якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. 
в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. 

Постанову суд першої інстанції оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі: 
- вказує, що справу було розглянуто судом першої інстанції без його участі, повістку він отримав у день судового засідання (що підтверджується скріном з телефону, додається до апеляційної скарги), місце розташування особового складу військової частини НОМЕР_1 , зокрема, виконання службових обов`язків відбувається в безпосередній близькості від лінії бойового зіткнення з противником, постійні обстріли призводять до знищення інфраструктури, що має наслідком відключення електроенергії та необхідність постійно змінювати місце розташування особового складу, що ускладнює своєчасне комунікаційне забезпечення;
- вважає, що судом першої інстанції у своїй постанові жодним чином не обґрунтовано, в чому виявилось недбале ставлення до виконання покладених на нього обов`язків військової служби, та які саме норми чинного законодавства України було порушено; 
- зазначає, що в постанові Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12.02.2023 по справі №243/1313/26 неправильно зазначено його прізвище, а саме в постанові зазначено « ОСОБА_2 », відповідно паспорта громадянина України № НОМЕР_2 орган, що видав 7441 зазначено « ІНФОРМАЦІЯ_2 », також звертає увагу, що і в протоколі прізвище зазначено не вірно;
- зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що відповідно до службової характеристики, яка затверджена командиром військової частини НОМЕР_1 , щодо майора ОСОБА_1 , він має позитивну характеристику за сумлінну службу та нагороди за мужність та героїзм, проявлені при здійсненні заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, нагороджений орденом «Богдана Хмельницького» ІІІ ступеню, відзнакою Міністра оборони України «За військову доблесть»;
- вважає, що судом першої інстанції не враховано, що відповідно до своїх функціональних обов`язків мною проводилися бесіди з особовим складом стосовно роз`яснення статей Кримінального кодексу України. Після кожної бесіди складалися відомості доведення, де підлеглий особовий склад ставив підпис, що йому доведено та роз`яснено положення статей Кримінального кодексу України. Відповідно до відомості доведення до особового складу роти безпілотних авіаційних комплексів статей КК України порядковий номер 14 наявне прізвище ОСОБА_3 , якому під підпис йому було доведено статті КК України, доводив безпосередній командир роти старший лейтенант ОСОБА_4 , за вказівкою старшого начальника, ОСОБА_1 . Також відповідно до протоколів допиту свідків, як відібрані начальником штабу – заступником командира мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_5 , а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , пояснили, що до ОСОБА_3 було доведено статі КК України під підпис;
- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Про дату час та місце ОСОБА_1 повідомлений належним чином, до судового засідання не прибув, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, в апеляційній скарзі прохав судовий розгляду проводити за його відсутності, тому відповідно до вимог ст. 268 КУпАП відсутні перешкоди для розгляду апеляційної скарги без участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. 

Суд апеляційної інстанції перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31.08.2024 № 249 майора ОСОБА_1 призначено на посаду заступника командира мотопіхотного батальйону з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 . 26.01.2026р. в АДРЕСА_2 , військослужбовець мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чистив стрілецьку зброю та в результаті необережного поводження зі зброєю, отримав вогнепальне поранення живота. З наданих майором ОСОБА_1 пояснень встановлено, що робота з солдатом ОСОБА_3 належним чином не проводилась, в тому числі у формі індивідуальної та неформальної бесіди, незважаючи на обізнаність, що останній потребує постійного контролю про що особисто зазначено в поясненнях. Вказане свідчить, що майор ОСОБА_1 , будучи відповідальним за військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу недбало поставився до військової служби, достовірно знаючи, що він зобов`язаний вживати конкретних заходів для зміцнення військової дисципліни та правопорядку, профілактики правопорушень серед особового складу. Таким чином майор ОСОБА_1 недбало поставився до військової служби, в умовах особливого періоду. Таким чином, заступник командира мотопіхотного батальйону з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_1 внаслідок недбалого ставлення до військової служби допустив порушення вимог ЗУ «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

В обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП суд першої інстанції поклав протокол № 05/26 про військове адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, складений уповноваженою посадовою особою у встановленому законом порядку; письмові пояснення ОСОБА_1 , копію протоколу ДНК/С № 0374 про військове адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-20 КУпАП від 26.01.2026р., складеного відносно ОСОБА_3 ; матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 62026050010002233 від 26.01.2026р. за ч. 1 ст. 414 КК України.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , не може погодитись із висновками суду першої інстанції про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції належним чином не дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП що перешкодило суду всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, та вирішити їх в точній відповідності із законом. 

Суд апеляційної інстанції досліджуючи доводи апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 встановив, що в постанові Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12.02.2023р. по справі № 243/1313/26 неправильно зазначено його прізвище, а саме в постанові зазначено « ОСОБА_2 », відповідно паспорта громадянина України № НОМЕР_2 орган, що видав 7441 зазначено « ОСОБА_9 », також звернуто увагу, що і в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено невірно.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що у оскаржуваній постанові суду першої інстанції у написанні прізвище особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності було допущено помилку, а саме зазначено « ОСОБА_10 », відповідно паспорта громадянина України № НОМЕР_2 орган, що видав 7441 зазначено « ОСОБА_9 », що також підтверджується копіями документів, які містять як матеріали справи, так і додані апелянтом. 
Враховуючи наведене постанову суду першої інстанції не можна визнати законним судовим рішенням, що безумовно тягне до її скасування.

Суд апеляційної інстанції досліджуючи матеріали справи про адміністративне правопорушення також встановив, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення також була допущена помилка у написанні прізвища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та помилково зазначено « ОСОБА_11 » замість вірного « ОСОБА_12 », таким чином протокол про адміністративне правопорушення складений щодо невідповідної особи. 
Згідно зі статтею 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
За статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
За рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових принципах, у тому числі закріпленій у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. 
Таким чином, доведення вини у вчиненні особою адміністративного проступку повинно покладатися на уповноважений орган, який складає протокол.
За правовими висновками, викладеними у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011р. у справі «Коробов проти України» та від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», суд зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Поряд з цим протокол про адміністративне правопорушення визначає межі судового розгляду і є доказом у справі. За своєю природою він є обвинувальним актом, оскільки саме на підставі протоколу здійснюється розгляд справи по суті.
Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Обов`язок зі збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції встановивши допущені помилки у написанні прізвища особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності у протоколі про адміністративне правопорушення, не може визнати його належним та допустимим доказом у справі, та розцінює як такий, що складено щодо невідповідної особи, та приходить висновку про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.  

Таким чином доводи апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є слушними, підлягають задоволенню, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. 

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12.02.2026р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. задовольнити. 

Постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12.02.2026р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя