Справа № 165/4462/25
Провадження № 2/165/386/26 

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді  Василюка А.В.,
за участю секретаря Попіки Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Нововолинську, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини

встановив:

17 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, у якому народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб з ОСОБА_2 був розірваний на підставі рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 07 березня 2018 року. Після розірвання шлюбу дитина залишилися проживати з нею, і за судовим наказом від 02 липня 2025 року в її користь з відповідача на утримання сина стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів. Зазначає, що син ОСОБА_3 хворіє з діагнозом: аутоімунний тероїдит, нормотрофічна форма, маніфестний гіпотиреоз, недостатність вітаміну Д, міопія високого ступеня, складний міопічний астигматизм. Також вказала на те, що син лікувався від грибка, дерматиту та струсу головного мозку, і в період з березня 2024 року по вересень 2025 року нею понесені додаткові витрати пов`язані з лікуванням сина ОСОБА_4 та розвитком його здібностей на загальну суму 122133,31 грн. Зазначила, що ОСОБА_3 є стипендіатом ОСОБА_5 , у 2024 році пройшов жорсткий конкурсний відбір та вступив в престижний міжнародний коледж в ОСОБА_6 (Китай), який спрямований на вивчення іноземних мов та математики. Престижна меценатська програма покриває оплату навчання сина, однак не покриває логістичних витрат та витрат на проходження міжнародних іспитів ІELES та SAT, що необхідні для подальшого вступу в університет. Вважає, що половину всіх коштів на лікування та навчання сина ОСОБА_3 відповідач повинен їй компенсувати, із наданого розрахунку сума компенсації становить 61066,65 грн. З огляду на викладене, просить суд стягнути з відповідача в свою користь додаткові витрати на утримання дитини у вказаному розмірі, а також понесені судові витрати.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, її представиник – адвокат Бондарук О.О. подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, у поданій заяві позов підтримала, просила його задоволити (а.с. 201 ). У відповіді на відзив виклала усі обставини та підтверджуючі тому докази на спростування заперечень відповідача, зазначає, та просить суд врахувати, що право хворої та обдарованої дитини на належний розвиток та лікування є абсолютним та пріоритетним (а.с. 124-126).
У судове засідання відповідач  ОСОБА_2 не з`явився, подав до суду письмову заяву в якій просив розглянути справу у його відсутності, та просив постановити рішення з урахуванням поданого ним відзиву. У відзиві заперечив щодо стягнення з нього в користь позивача додаткових витрат лікування та утримання сина, крім лікування струсу мозку, що становить 2019,48 грн. Зазначає, що за рішенням Нововолинського міського суду від 03 вересня 2025 року він сплачує також аліменти на утримання дочки на період її навчання у розмірі 1/6 частини свого заробітку щомісячно, починаючи з дня подання заяви 24 липня 2025 року і до закінчення навчання, тобто до 31 травня 2026 року. При цьому він ніколи не ухилявся від сплати аліментів та надавав кошти на лікування сина, добровільно переказував грошові кошти на карткові рахунки дітей. Вважає, що долучені позивачем документи не є належними доказами, що підтверджують лікування сина. Висновки спеціалістів КП «Волинської обласної клінічної лікарні» не вказують на каліцтво чи ураження здоров`я, яке можливо пов`язати з хронічним захворюванням. А надані позивачем бланки замовлень жодним чином не обгрунтовують необхідність здачі таких аналізів (відсутнє направлення лікаря), рецепти не містять дати призначення, а долучені фіскальні чеки на іноземній мові є нечитабельними. Витрати на стоматологічні послуги також вважає необґрунтованими, оскільки вони не пов`язані з особливими обставинами чи то хворобою дитини. Лікування в приватних клініках та підбір окулярів (лінз) з ним не обговорювалося, чеки з придбання препаратів на лікування дерматиту, грибка не підтверджені рецептами лікарів, а надані консультативні висновки рекомендують спостереження та лікування лише лосьйонами та гелями. Також зазначає, що позивачем ОСОБА_1 не було підтверджено, що в Нововолинській міській лікарні відсутні офтальмологи і рекомендовано направлення до приватної клініки. Зазначає, що позивач сама обмежила його участь в житті сина і заявляє лише вимоги щодо надання коштів. Важає, що усі вище перелічені витрати є повсякденними життєвими витратами і не можуть вважатися особливими, а тому ці витрати не можуть бути стягнуті повторно з нього, оскільки вже покриваються аліментами (а.с. 97-99). 
Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Згідно з долученою копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Нововолинського МУЮ Волинської області від 04 січня 2008 року, сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.82).
Дитина проживає разом з матір`ю, і за судовим наказом від 02 липня 2025 року з відповідача ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів (а.с.84).
Згідно з долученими консультативними заключеннями лікаря ендокринолога  ОСОБА_3 хворіє з діагнозом: аутоімунний тереоїдит, нормотрофічна форма, маніфестний гіпотирсоз, недостатність вітаміну Д (а.с.13-15).
На лікування аутоімунного терсоїдита, нормотрофічна форма, маніфестний гіпотирсоз, недостатність вітаміну Д, позивачем понесені витрати у сумі 7807,78 грн. Зазначена сума витрат та їх необхідність підтверджується долученими копіями консультаційних висновків спеціаліста, лабораторними обстеженнями та квитанціями про придбання медичних препаратів за призначеннями лікаря (а.с. 4-12, 16-19).
Згідно з випискою Ценру хірургії ока (а.с.42) у ОСОБА_3 було діагностовано захворювання міопія високого ступеню обох очей. Складний міопічний астигматизм обох очей. Рекомендовано корегуючи окуляри для постійного користування, м`які контактні лінзи, дотримання термінів та правил користування контактними лінзами, очні краплі (зазначені різновиди), «Оптикс Преміум», а також спостереження офтальмолога ЦХО.
На лікування зазначеного захворювання у дитини позивачем витрачено кошти в сумі 26747,12 грн. Зазначені витрати підтверджуються копіями консультаційних висновків спеціаліста, рецептами, квитанціями про оплату лінз, окулярів та інших медичних препаратів (а.с. 23-34).
Долученими доказами підтверджується, що медичні препарати купувалися позивачем за чіткими призначення лікаря-офтальмолога, а тому твердження відповідача щодо самолікування, суд вважає необґрунтованим та надуманим.
У зв`язку захворюванням очей ОСОБА_3 виключений з військового обліку 09.05.2024, що підтверджується тимчасовим посвідченням військовозобов?язаного (а.с. 43-46).
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_3 з червня 2025 року лікувався від захворювання контактного дерматиту, грибка, що підтверджується копіями консультативних висновків спеціаліста та виписками (а.с. 43-46). Наявність захворювання у дитини та його наслідків підтверджуються фототаблицями, що були долучені позивачем (а.с.157-164).
Лікування дерматиту, грибка, включаючи лабораторні дослідження, оплата медикаментів, згідно призначення та рекомендації лікаря у сумі 9893,27,43 грн. підтверджується долученими квитанціями (а.с. 47-57).
Лікування струсу головного мозку дитини позивачем підтверджено на суму 4038,96 грн. (а.с.58-63 ) і оскільки такі витрати не оспорюються відповідачем, суд вважає надані докази належними та допустимими у справі.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до Законів України.
Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.  Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ч.2 ст.185 СК України).
Аналіз відповідних норм СК України вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин Закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті тощо). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню у судовому засіданні.
Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, у якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.
Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
З врахуванням викладеного, суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що лікування дитини не має характеру понесених додаткових витрат на утримання дитини в розумінні ст.185 СК України з тих причин, що захворювання не є хронічними та не встановлено каліцтво (інвалідність) дитини, оскільки зазначене тлумачення ст.185 СК України відповідачем, на переконання суду, є помилковим та не звільняє батьків від обов`язку лікувати дитину від різного виду захворювань, а також купувати зокрема необхідні для зору лінзи (окуляри), які не покриваються державними гарантіями.
Суд не бере до уваги також твердження відповідача щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки на період її навчання в розмірі 1/6 частини свого заробітку щомісячно, оскільки стягнення таких аліментів за рішенням суду припиняється в травні 2026 року. 
Однак, ухвалюючи рішення, суд враховує, що попри загальний незадовільний стан здоров`я дитини, понесені витрати, позивач додатково оплатила в 2024-2025 роках лікування зубів сина на загальну суму 26747,12 грн. (а.с. 20-22), а тому суд вважає зазначені витрати додатковими витратами.
Заперечення відповідача щодо розміру таких витрат та можливість проведення безкоштовного лікування, суд оцінює критично.
Також, суд критично ставиться до тверджень відповідача, що витрати, які позивач понесла у зв`язку з лікуванням та розвитком здібностей, з ним не узгоджувалися.
З долученої переписки сина з батьком встановлено, що ОСОБА_3 неодноразово звертався до ОСОБА_2 , просив сприяти вступу у міжнародний вуз (навчання безкоштовне), також просив зустрічі та просив оплатити лінзи, які, як зазначає, необхідні йому для нормальної життєдіяльності (а.с.171-173).
Довідками навчальних закладів за період з 2018 по 2025 рік підтверджується відсутість участі батька-відповідча у навчальному процесі дитини. При цьому відсутність такої зацікавленості відповідач пояснює поведінкою позивача, що є нелогічним.
На підтвердження особливих здібностей сина ОСОБА_4 позивач долучила до матеріалів справи копії численних дипломів дитини, грамот, нагород обласного рівня, рекомендації вчителів, а також підтвердження відзначення дитини за особливі здібності та внесення його до числа «Сузір`я талантів Волині» (а.с. 174-178, 183-184).
Також, судом встановлено, що ОСОБА_3 є стипендіатом Стипендії "Девіса", у 2024 році вступив в престижний міжнародний коледж в Чаншу (Китай), що підтверджується повідомленням з коледжу об`єднаного світу Чаншу від 26 квітня 2024 року з перекладом з англійської на українську мову (а.с.192-195).
При цьому, суд бере до уваги правову позицію викладену в постанові КЦС ВС від 29 квітня 2022 року у справі №761/27222/20, у якій ВС зазначив, що підготовка дитини до зовнішнього незалежного оцінювання, заняття з репетитором для підготовки до вступу до ЗВО не може вважатися розвитком особливих здібностей дитини та відповідно, бути особливими обставинами в розумінні ст.185 СК України, а тому, на переконання суду, витрати на проходження міжнародних іспитів ІELES та SAT, які, як зазначає позивач необхідні для подальшого вступу в університет, не є додатковими витратами та покриваються стягуваними аліментами.
Більше того, з долучених доказів (а.с.64-67) неможливо встановити, що тести ІELES та SAT проводилися оплатно, а тому суд за відсутності такої підтвердженої інформації, позбавлений можливості встановити вірність проведеної оплати та стягнути половину витрат з відповідача.
На підтвердження понесених витрат на проїзд сина до Китаю (місце навчання), його повернення в Україну на період канікул, позивач ОСОБА_1 надала копії квитків придбаних нею на літак та автобус до м. Варшави на ім`я ОСОБА_3 (а.с.71-80), а також долучила підтвердження оплати таких витрат із своєї банківської картки, яка емітована в АТ КБ «Приват Банк» на її ім`я (а.с.144,147)
А тому суд вважає зазначені докази належними та допустимими доказами у розумінні ст.77, ст.78 ЦПК України.
При постановленні рішення в цій частині заявлених вимог, суд враховує правову позицію ВС, викладену у постанові від від 12 січня 2022 року у справі №640/15771/19, у якій суд вказав, що надання послуг із організаціі? вступу до вищих навчальних закладів для здобуття професіи?ноі? освіти, щодо підготовки документів для поі?здки на навчання до навчального закладу Oxford International до Великоі? Британіі? та Канади, вступ до навчального закладу за кордоном та консультаціі? з цих питань є тими особливими обставинами, щодо яких передбачено стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, відповідно до положень ст.185 СК Украі?ни. 
Таким чином, якщо один із батьків самостійно фінансує освіту дитини (трансфер), в тому числі, за кордоном, він має право вимагати компенсації цих витрат у другого з батьків в судовому порядку.
Відтак, загальний розмір доведених позивачем витрат на лікування та навчання ОСОБА_3 складає всього 104233,30 грн. 
З огляду на вищевикладене, з врахуванням доходу відповідача, його участі у вихованні та утриманні сина, суд стягує з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 52116,65 грн. понесених додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_3 , що становить половину понесених та підтверджених належними та допустимими доказами витрат позивача.
Вирішуючи вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, до яких належать і витрати на правничу допомогу, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до поданих представником позивача адвокатом Бондарук О.О. договору про надання правничої допомоги №09/12-25 (а.с.85), акту-рахунку витрат (а.с.196), копію ордеру та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.87-88), сума гонорару адвоката за надану професійну правничу допомогу Попович І.В. склала 5000 грн., а тому суд стягує пропорційно з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 4250 грн. на компенсацію зазначених витрат. 
З урахуванням вимог ст.141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави 1211,20 грн. судового збору.
Керуючись ст.12, ст.13, ст.81, ст.89, ст.141, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268, ст.272, ст.273 ЦПК України, на підставі ст.180, ст.182, ст.184, ст.185 СК України

ухвалив:

Позов задоволити частково.
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3  (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) 52116 (п`ятдесят дві тисячі сто шістнадцять) грн. 65 коп. додаткових витрат понесених на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Стягнути з відповідача  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживанння за адресою: АДРЕСА_1 ) в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3  (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з відповідача  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) в дохід держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Датою рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України), а саме 10 квітня 2026 року.

Головуючий  суддя  підпис  А.В. Василюк