Справа № 357/14099/23
Провадження № 2/357/1605/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя - Цукуров В. П.,
секретар судового засідання - Чайка О.В.,
за участю позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_1 ,
представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом - адвоката Самборської Надії Петрівни,
відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом – ОСОБА_2 , 
представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом - адвоката Грибенникова Сергія Олександровича, 
представника третьої особи Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області – Степашкіної Валентини Володимирівни, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Біла Церква Київської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області, Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області, Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області про визначення місця проживання дитини, 
за зустрічним позовом ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області, Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області, Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області про визначення місця проживання дитини -
В С Т А Н О В И В :

1. Описова частина.
Підстави та предмет первісного позову.
У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з батьком.
В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач посилається на такі обставини.
Позивач та Відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За усною домовленістю між батьками, за згодою самої дитини, вона залишається проживати з матір`ю, але за умови створення нею належних умов для виховання доньки. 
З жовтня 2023 року донька проживає з Позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є його батько, де створено всі умови для проживання, виховання та розвитку дитини.
Причиною переїзду доньки до Позивача у позові визначено заяву дитини батькові, що мати з нею погано поводиться, проявляє фізичне та психічне насильство щодо неї. На цей час дитина комфортно почуває себе разом із батьком та категорично не бажає повертатися до матері. Ці обставини будуть доведені шляхом допиту самої доньки, як малолітнього свідка та висновком судової психологічної експертизи на замовлення Позивача, висновки якої будуть надані під час підготовчого засідання.
03.11.2023 року до Позивача надійшло запрошення Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області про те, що 08.11.2023 року для розв`язання спору між батьками про визначення місця проживання дитини.
Службою у справах дітей Таїровської селищної ради Одесткого району Одеської області направлено до Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області акт перевірки умов перебування дитини із висновками, що за місцем її проживання з батьком створено всі умови для належного виховання та розвитку.
08.11.2023 року Позивачем прийнято участь у засіданні в режимі відеоконференції, під час якої посадовими особами відмовлено у заслуховуванні думки дитини і усно доведено своє рішення про доцільність місця проживання дитини разом із матір`ю, а також повідомлено, що 28.11.2023 виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області буде затверджено рішення Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської щодо визначення місця постійного проживання малолітньої дитини.
Таким чином, Позивач вважає, що в інтересах дитини на цей час необхідно визначити місце проживання разом із батьком.
Посилаючись на приписи ст. 161 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 93, 174, 175 ЦПК України, Позивач просив суд:
визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 945 від 28.11.2023, яким визначено місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_2 .
В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач посилається на такі обставини.
З жовтня 2023 року донька проживає з Позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є його батько, де створено всі умови для проживання, виховання та розвитку дитини.
08.11.2023 року Позивач приймав участь у засіданні в режимі відеоконференції, під час якої посадовими особами відмовлено у вислухані думки дитини і усно доведено своє рішення про доцільність місця проживання дитини разом з матір`ю, а також повідомлено, що 28.11.2023 виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області буде затверджено рішення Служби і визначено місце постійного проживання малолітньої дитини.
Вказане рішення Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області є незаконним, оскільки ухвалено не на користь інтересів дитини, не враховано її думку та висновки служби дітей за місцем проживання дитини разом із батьком.
15.11.2023 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області позивачем подано позовну заяву до ОСОБА_2 , треті особи на стороні відповідача: Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області, виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком (справа №357/14099/23, провадження № 2-з/357/191/23).
Порядок ухвалення таких рішень встановлено Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866 (далі – Порядок).
Відповідно до п. 72-1 Порядку підставами для відмови у затвердженні висновку про підтвердження місця проживання дитини для її тимчасового виїзду за межі України є: відкриття провадження у справі про визначення місця проживання дитини. 
Позивачем у позові зазначено, що Відповідачу на час ухвалення оскаржуваного рішення було відомо про наявність судового спору між батьками щодо місця проживання малолітньої дитини, однак у вказаному рішенні навмисно не зазначено про цю обставину, яка впливає на розгляд матеріалів. 
Таким чином, Позивач вважає, що оскаржуване рішення є незаконним, оскільки у ньому відсутні відомості про думку дитини щодо її місця проживання, з батьком чи з матір`ю, які є необов`язковими але мають бути враховані, яка мала намір пояснити, що її матір та сучасний чоловік погано ставляться до неї, застосовуючи психічне та фізичне насильство, а також про своє бажання проживати з батьком. 
Посилаючись на приписи ст. 161 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 93, 174, 175 ЦПК України, Позивач просив суд:
визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 945 від 28.11.2023 року про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю ОСОБА_2 .

Підстави та предмет зустрічного позову.
У січні 2024 року Відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з матір`ю та зобов`язання передати дитину. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалась на наступні обставини.
На підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.09.2016 року у справі №522/14393/16-ц укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 шлюб розірвано.
При розлученні на підставі домовленості між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визначено, що постійним місцем проживання спільної доньки буде за місцем проживання матері, тому малолітня дитина протягом останніх 8 років постійно проживала разом з матір`ю. Жодних розбіжностей з цього приводу між батьками не виникало.
З 2015 року малолітня дитина повністю виховувалась своєю матір`ю та перебувала виключно на її утриманні, оскільки позивач на той час протягом 1,5 роки перебував у місцях попереднього ув`язнення, внаслідок застосованого відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У 2016 році після розлучення з ОСОБА_1 матір разом зі своєю донькою переїхали на постійне місце проживання до м. Вінниця, внаслідок переведення 03.09.2019 на посаду заступника начальника сектору відділу кримінальної поліції Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області. Питанням виховання та утримання дитини - проживання, годування, одяг та інші заходи стосовно розвитку дитини, повністю забезпечувалось самостійно ОСОБА_2 .
За період 2017 – 2019 років ОСОБА_1 та його батьками несистематично перераховувались кошти матері для утримання дитини, спочатку у сумі 2000 грн., а потім у сумі 1000 грн.
У зустрічному позові ОСОБА_2 зазначено, що ОСОБА_1 протягом 2016 – листопада 2023 року, тобто до моменту звернення до суду із даним позовом про визначення місця проживання дитини, взагалі не мав працевлаштування та не отримував жодних офіційних доходів. 
Протягом 2016 – 2019 років ОСОБА_1 неодноразово здійснено самовільне, без згоди та відома матері, переміщення малолітньої дитини з її місця проживання у м. Вінниця, а також подальше безпідставне утримання дитини на території м. Одеси. Внаслідок цього дитина без поважних причин не відвідувала садочок у м. Вінниця. 
У зв`язку з цим, у 2018 році ОСОБА_2 зверталась до ГУНП в Вінницькій області за фактом самовільного переміщення батьком дитини з її місця проживання з матір`ю, без жодних попереджень або повідомлень матері про це з боку ОСОБА_1 . Вказаними діями матері дитини завдано дуже сильних психологічних страждань, оскільки вона тривалий час навіть не могла спілкуватись та побачитись зі своєю дитиною.
У вересні 2019 року ОСОБА_2 разом з дитиною переїхала на постійне місце проживання до м. Біла Церква, Київської області, у зв`язку з переведенням матері дитини на роботу до Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.
З цього часу ОСОБА_2 почала проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 та своєю донькою ОСОБА_3 у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить її матері.
У жовтні 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено шлюб, який зареєстрований Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 .
Протягом 17.09.2019 - 31.08.2020 років дитина відвідувала навчальний заклад комбінованого типу ДНЗ № 1 «Веснянка» Білоцерківської міської ради, що підтверджується довідкою №76 від 06.12.2023 року. Вихованням дитини займалась мати, батько дитини, тобто позивач, участі у вихованні доньки не приймав, успіхами дитини не цікавився. Дитина постійно була охайна та доглянута.
У вересні 2020 року дитина вступила до першого класу Білоцерківського ліцею – гімназії № 12 Білоцерківської міської ради, де продовжувалась навчатись у четвертому класі, що підтверджено довідкою № 271 від 24.11.2023 року. У довідці визначено, що за час навчання в ліцеї вихованням дитини займалась тільки мати, батько у вихованні участі не приймав.
Внаслідок цього, позивач за зустрічним позовом вважає, що стійкі соціальні зв`язки дитини протягом останніх 5-ти років знаходились на території м. Біла Церква, Київської області, де також перебували усі друзі та захоплення дитини: малювання, танці, спортивні тренування «тайський бокс», а вихованням та утриманням самої дитини займалась виключно її мати, оскільки батько дитини не приймав участі у вказаному питанні.
За час проживання дитини з матір`ю остання була повністю забезпечена усіма необхідними засобами, речами та відпочинками, необхідними для забезпечення найкращих інтересів дитини, яка у свою чергу дуже любила свою матір, що підтверджується чисельними фотографіями та відеозаписами зробленими включно до моменту самовільного змінення батьком місця проживання дитини.
16.06.2020 року місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 зареєстроване за місцем проживання Відповідача за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджено витягом з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади № 15.2-03/26112 від 27.11.2023 року, відповідно до заяви Позивача про надання згоду на реєстрацію постійного місця проживання малолітньої доньки, яку посвідчено приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Чімбер О.В., зареєстрованої в реєстрі за № 441 від 02.06.2020 року.
У зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 вказано, що після переїзду зі своєю дитиною до Київської області та її одруження з ОСОБА_4 , у період 2019 – 2022 років з боку ОСОБА_1 не здійснювалось самовільне переміщення дитини з її місця проживання з матір`ю.
У свою чергу, у липні 2023 року Відповідачем на прохання Позивача передано останньому дитину для спільного відпочинку на території м. Одеса з обумовленим періодом в один тиждень. Натомість, після спливу тижневого періоду ОСОБА_1 не повернуто дитину матері та повідомлено, що вона буде проживати разом з батьком до кінця літа цього року. 
Тільки 30.08.2025 року Позивачем повідомлено матері дитини про можливість приїзду до м.Одеси для самостійного повернення дитини до її місця проживання з матір`ю. Внаслідок перебування Відповідача на той час на 7-му місяці вагітності, то питанням повернення дитини до її місця проживання у м. Біла Церква, Київської області займались її батьки. 
Як наслідок, у зв`язку з непоодинокими фактами самовільного змінення Позивачем місця проживання дитини, у серпні 2023 року Відповідачем подано до Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області заяву про визначення місця постійного проживання малолітньої дитини з матір`ю на території м. Біла Церква, Київської області.
У вересні 2023 року Службою у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області проведено необхідні обстеження житлових та побутових умов місця проживання матері дитини, бесіди з психологами та самою дитиною, на підставі яких встановлено прихильність дитини до матері.
У зустрічному позові ОСОБА_2 посилається на складений Білоцерківським міським центром соціальних служб акт оцінки потреб сім`ї/особи та висновок від 18.09.2023, згідно з яким у розділі «самопочуття дитини, її зовнішній вигляд» - ОСОБА_5 почуває себе добре, у розділі «харчування» - харчується добре, любить приготовлену матір`ю їжу, у розділі «навчання та досягнення» - ОСОБА_5 навчається у 4-В класі Білоцерківського ліцею № 12, а також забезпечена усіма необхідними підручниками, у розділі «сімейні та соціальні стосунки» - ОСОБА_5 любить батьків, сестричку та має друзів. У ході індивідуальної бесіди з психологом Центру та тестування визначено, що батьківський потенціал ОСОБА_2 на достатньому рівні, який долучено до відповідного зустрічного позову. Відповідно до висновку оцінки потреб особи від 18.09.2023 року - дитині ОСОБА_3 за місцем проживання матері створено належні умови для її повноцінного розвитку та життєдіяльності.
24.10.2023 року на момент вирішення Службою у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області питання про визначення місця проживання дитини, Позивачем повідомлено Відповідача про свій приїзд на два дні до м. Біла Церква, Київської області, для спілкування з дитиною, тобто 25.10.2023 року та 26.10.2023 року. Запевнивши при цьому матір дитини, що не збирається самовільно забирати доньку до м. Одеси, оскільки розуміє, що з 30.10.2023 завершуються канікули у школі та починається навчання у Білоцерківському ліцеї – гімназії № 12 Білоцерківської міської ради. 
25.10.2023 року Відповідач у ході телефонної розмови з Позивачем дізналась, що останній разом з дитиною вже перебуває у м. Одеси, обґрунтовуючи це наявністю повітряних тривог на території м. Біла Церква, Київської області та відсутності інформованості про місцезнаходження бомбосховищ для належного укриття з дитиною. 
Це при тому, що на 25.10.2023 року було заплановано проведення засідання спеціальної комісії Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області стосовно визначення місця проживання цієї дитини, яке відкладено за ініціативи Позивача, оскільки останній наполягав також на здійснення обстеження житлових та побутових умов за місцем його проживання на території м. Одеси, змінюючи у подальшому своє місце проживання.
26.10.2023 року Позивачем повідомлено Відповідачу, що дитина захворіла та буде повернена до матері за місцем її проживання одразу після її видужання. Проте, у листопаді 2023 року Позивачем вже повідомлено, що дитина не буде повертатись додому та буде постійно проживати разом з батьком у м.Одеса. 
08.11.2023 року на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради Київської області (далі – «Комісія») визначено про доцільність проживання дитини ОСОБА_3 у м.Біла Церква саме з матір`ю – ОСОБА_2 .
Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області №945 28.11.2023 року визначено постійне місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з її матір`ю ОСОБА_2 , тобто на території м. Біла Церква.
До зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 також додано відомості про наявність у родині ще двох малолітніх дітей від шлюбу з ОСОБА_4 , дівчинки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_2 від 13.04.2021 року та хлопчика - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_3 від 16.11.2023 року.
Позивачем за зустрічним позовом також зазначено, що з часу перебування дитини з батьком дитина взагалі перестала спілкуватись з матір`ю, своїми сестрами та братами, з якими вона дуже часто перебувала з дитинства, а також дідусем та бабусею та іншими друзями, з якими дитина постійно спілкувалась на території м.Біла Церква. Телефон дитини є заблокованим, тому ніхто не може до неї додзвонитись. Позивачем повністю перекрито буд-який спосіб спілкування дитини з матір`ю.
Вказане, на її думку, свідчить про те, що Позивачем за первісним позовом здійснено дуже сильний психологічний вплив на дитину, внаслідок якого малолітня дитина взагалі припинила будь-яке спілкування з матір`ю, що перешкоджає її належному розвиткові, шкодить психічному стану та погіршує її емоційний стан.
За таких обставин, Позивач за зустрічним позовом вважає, що визначення місця проживання дитини саме з матір`ю буде забезпеченням найкращих інтересів для самої дитини, а також забезпечить її належний розвиток та виховання.
Посилаючись на принцип 6 Декларації прав дитини, ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 18, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ст.ст. 5, 19, 141, 150, 155, 161, 171 СК України, ст.ст. 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», п. 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, ст.ст. 3, 5, 175-177, 193, 194 ЦПК України, Позивач за зустрічним позовом просила суд: 
визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 та зобов`язати ОСОБА_1 передати матері зазначену дитину для постійного проживання; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати. 

Щодо забезпечення первісного та зустрічного позовів.
15.11.2023 року до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову. У заяві представник Позивача просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони виконавчому комітету Білоцерківської міської ради Київської області розглядати питання про затвердження рішення Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області від 08.11.2023 року про визначення місця проживання ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із матір`ю ОСОБА_2 (т.1 а.с. 34-37).
16.11.2023 ухвалою суду в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Судакова В.В. про забезпечення позову було відмовлено (т.1 а.с. 42-43).

22.02.2024 року до суду надійшла заява представника Позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 про забезпечення зустрічного позову (т.2 а.с. 1-15).
27.02.2024 року ухвалою суду заяву представника Позивача за зустрічним позовом про забезпечення зустрічного позову було задоволено. Визначено час на спілкування малолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю – ОСОБА_2 , за місцем її проживання, щомісячно з 14.00 години кожної першої п`ятниці до 18.00 години кожної першої неділі, та з 14.00 години кожної третьої п`ятниці до 18.00 години кожної третьої неділі без присутності батька. Зобов`язано батька дитини – ОСОБА_1 передавати малолітню дитину ОСОБА_3 її матері ОСОБА_2 згідно з визначеним судом часом спілкування до набрання рішенням у справі законної сили (т.2 а.с. 138-144).
22.05.2024 року постановою Київського апеляційного суду ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2024 року було скасовано. Ухвалено по справі нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_2 задоволено частково. Визначено час спілкування малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з матір`ю ОСОБА_2 за місцем проживання дитини без присутності батька та у режимі відеозв`язку через засоби інтернет зв`язку у період часу з 18 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. за Київським часом кожної середи місяця. У задоволенні решти заяви – відмовлено (т.4 а.с. 196-200).
06.11.2024 року постановою Верховного Суду постанову Київського апеляційного суду від 22.05.2024 року: 
змінено у мотивувальній частині, викладено її в редакції цієї постанови; 
змінено у резолютивній частині, викладено абзац четвертий у такій редакції: «Визначити час на спілкування малолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 – з матір`ю – ОСОБА_2 – за місцем проживання цієї дитини щомісячно з 18:00 години кожної першої п`ятниці до 18:00 години кожної першої неділі, зобов`язавши батька передавати дитину її матері згідно з визначеним судом часом спілкування, до набрання рішенням суду щодо суті спору законної сили»;
залишено без змін в іншій частині (т.7 а.с. 20-28).

19.08.2025 року на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшла заява представника ОСОБА_1 про забезпечення позову (т.8 а.с. 15-18).
03.09.2025 року ухвалою суду вказану заяву представника задоволено - заборонено ОСОБА_2 вчиняти дії як особисто, так і з залученням третіх осіб, спрямовані на зміну місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , яка проживає з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання рішенням у справі №357/14099/23 законної сили (т.8 а.с. 49-53).

Історія справи. Заяви та клопотання, позиції учасників справи.
18.12.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі № 357/14099/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган місцевого самоврядування служба у справах дітей Таїровської селищної ради Одеської області, Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області про визначення місця проживання дитини. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Витребувано у Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області матеріали на підставі яких 08.11.2023 року ухвалено рішення щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 з матір`ю ОСОБА_2 (т.1 а.с. 51-52).
03.01.2024 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі №357/16675/23 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, Органу місцевого самоврядування служба у справах дітей Таїровської селищної ради Одеської області, Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області про визначення місця проживання дитини Постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадженння (т.1 а.с. 115-116).
05.02.2024 року до канцелярії суду від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про об`єднання в одне провадження указаних двох справ (т.1 а.с. 57-60).
06.02.2024 року ухвалою суду цивільну справу №357/14099/23 було об`єднано з цивільною справою №357/16675/23. Об`єднаній цивільній справі присвоєно №357/14099/23 (а.с. 65-66).
16.01.2024 року представником ОСОБА_2 подано зустрічну позовну заяву (т.2 а.с. 147-174). 
14.02.2024 року ухвалою суду указаний зустрічний позов представника ОСОБА_2 було залишено без руху (т.1 а.с. 212).
20.02.2024 року до канцелярії суду представником позивача за зустрічним позовом було подано заяву про усунення недоліків зустрічного позову, до якої додано уточнену зустрічну позовну заяву разом із доказами її направлення іншим учасникам справи (т.3 а.с. 73-104).
21.02.2024 року ухвалою суду постановлено продовжити розгляд даної об`єднаної цивільної справи (т.1 а.с. 219-220).
05.02.2024 до канцелярії суду від Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області у справі № 357/14099/23 надійшли витребувані судом документи (т.1 а.с. 195-207).
23.02.2024 року до канцелярії суду засобами поштового зв`язку від представника ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 945 від 28.11.2023 про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_2 (т.3 а.с. 152-167).
29.04.2024 року до канцелярії суду від представника ОСОБА_1 надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому останній просив зустрічний позов ОСОБА_2 залишити без задоволення (т.5 а.с. 8-20).

Із 22.03.2024 року по 02.07.2024 року дана об`єднана цивільна справа перебувала на розгляді у Київському апеляційному суді.

01.08.2024 року ухвалою суду підготовче провадження у даній об`єднаній цивільній справі було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Враховуючи встановлені законом вимоги щодо допиту малолітніх осіб у присутності представників органів опіки та піклування, ухвалою суду визнано явку представника Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради, представника Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, представника Служби у справах дітей Таїровської селищної ради Одеської області в судові засідання у даній справі - обов`язковою. Указаним судовим рішенням також зобов`язано позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 забезпечити особисту явку малолітньої ОСОБА_3 у судове засідання по даній справі задля з`ясування її думки стосовно предмету спору (в залежності від того, з ким з них перебуватиме дитина в день судового засідання) (т.6 а.с. 61-62).

10.09.2024 року до канцелярії суду надійшов висновок Органу опіки та піклування – рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 698 від 27.08.2024 року «Про надання до суду висновку щодо вирішення судового спору між батьками про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 » (т.6 а.с. 171-172).
06.11.2024 року до канцелярії суду засобами поштового зв`язку від Служби у справах дітей Таїровської селищної ради Одеської області надійшов висновок Органу опіки та піклування щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з батьком, затверджений рішенням виконавчого комітету Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області від 22.08.2024 року № 299 (т.7 а.с. 81, 82-83).

Із 28.08.2024 року по 17.01.2025 року дана об`єднана цивільна справа перебувала на розгляді у Верховному Суді.

17.09.2025 року до канцелярії суду за допомогою системи «Електронний суд» від представника Позивача за первісним позовом ОСОБА_1 надійшла заява про відмову від частини позовних вимог, у якій остання просила суд: прийняти заяву позивача про відмову від частини позовних вимог, а саме: відмову від вимог визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області №945 від 28.11.2023 року про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із матір`ю ОСОБА_2 ; розглядати та задовільнити остаточні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи - Служба у справах дітей Таїровської селищної ради Одеської області: визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 . 
У заяві представник Позивача за первісним позовом ОСОБА_1 зазначила, що оскаржуване рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області №945 від 28.11.2023 року про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 разом із матір`ю ОСОБА_2 , окрім того, що прийняте з перевищенням повноважень, не породжує жодних правових наслідків для сторін, не носить зобов`язального обов`язкового характеру та не порушує прав позивача та дитини. Зауважила, що в позовній заяві про визначення місця проживання дитини зазначена конкретна адреса батька дитини – АДРЕСА_1 , за якою він просить визначити й місце проживання дитини. Від цієї частини позову, а саме - від зазначення конкретної адреси місця проживання ОСОБА_1 , позивач також бажає відмовитися, оскільки обмеження місця проживання конкретною адресою значно звужуватиме право батька та дитини на вільний вибір місця проживання, що є особливо неприйнятним з урахуванням війни в Україні (т.8 а.с. 118-119).
18.09.2025 року ухвалою суду постановлено прийняти відмову позивача за первісним позовом ОСОБА_1 від позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області №945 від 28.11.2023 про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю ОСОБА_2 , а також про визначення місця проживання дитини з її батьком ОСОБА_1 у частині зазначення адреси: АДРЕСА_1 . Провадження у даній об`єднаній цивільній справі в указаній частині було закрито (т.8 а.с. 128-130).

14.10.2025 року до канцелярії суду за допомогою системи «Електронний суд» від відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 надійшла заява про відмову від частини позовних вимог, у якій остання просила суд: 1) прийняти заяву про відмову від частини позовних вимог, а саме: визначення у пункті 2 резолютивної частини конкретної адреси: АДРЕСА_2 ; 2) розглядати та задовольнити остаточні позовні вимоги в п.2 резолютивної частини у наступному вигляді: «визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_2 та зобов`язати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) передати матері зазначену дитину для постійного проживання» (т.8 а.с. 132-135).
30.10.2025 року ухвалою суду постановлено прийняти відмову відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 від позовних вимог про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у частині зазначення адреси: АДРЕСА_2 . Провадження у справі в цій частині – закрито (т.8 а.с. 204-205).

У судових засіданнях позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 і його представник позовні вимоги первісного позову підтримали, просили їх задовольнити. Надали пояснення, аналогічні за змістом позовних заяв. Заперечував проти задоволення зустрічного позову. 

У судових засіданнях відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог за первісним позовом заперечували, просили у їх задоволенні відмовити. Надали пояснення аналогічні за змістом відзиву на позовну заяву та зустрічному позову. Позовні вимоги за зустрічним позовом підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. 

Представники Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області та Служби у справах дітей Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області при розгляді справи посилалися на висновки Органів опіки та піклування щодо вирішення судового спору між батьками про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 . 

Показання свідків. 
27.02.2025 року у судовому засіданні, за клопотанням ОСОБА_2 , було допитано в якості свідка ОСОБА_4 , який повідомив таке. Він проживає однією сім`єю з матір`ю дитини та самою дитиною з 2019 року у м.Біла Церква. Вони завжди мали гарні відносини у сім`ї та їздили відпочивати. За час знаходження дитини у м. Біла Церква вона належним чином навчалася, займалася танцями та малюванням, додатково вивчала англійську мову з репетитором. Батько приїздив спілкуватися з дитиною приблизно один ра з на пів року, матір дитини ніколи не перешкоджала у цьому спілкуванні. У подальшому батько перестав повертати матері дитину в обумовлений час, внаслідок чого дитина пропускала навчання у школі, тому матір`ю подано до служби у справах дітей заяву про визначення місця проживання з матір`ю. Коли ОСОБА_1 дізнався про розгляд справи органом опіки та піклування, то ним було відвезено дитину до м. Одеси та подано до суду позов про визначення місця проживання дитини з ним. Після цього від нього почали надходити заяви до органів поліції про вчинення матір`ю дитини психологічного та фізичного насилля відносно дитини. За період знаходження дитини з батьком останнім повністю заблоковано матері будь-яке спілкування з дитиною, бабусею та дідусем, а також не надано матері жодних зустрічей з наодинці з дитиною без присутності батька, як до ухвалення рішення про забезпечення позову, так й після. За час знаходження у м. Одеса дитина почала навчатися у школі дистанційно за заявою батька. 

27.02.2025 року у судовому засіданні, за клопотанням ОСОБА_2 , було допитано в якості свідка ОСОБА_8 , який повідомив, що він дуже добре знає родину ОСОБА_9 , а також його дві дочки дружили та часто проводили разом час. Після того, як батько забрав ОСОБА_5 до м. Одеси від цієї неї його донькам надійшли повідомлення, що вони більше не будуть спілкуватися та дружити. Свідком повідомлено, що ОСОБА_10 є дуже гарною мамою, якою ніколи не вчинялось жодного насильства відносно своєї доньки ОСОБА_5 . Дитина за час проживання у м. Біла Церква завжди була веселою та часто хизувалася перед його доньками про спільні відпочинки родини ОСОБА_9 у Карпатах та інших місцях. ОСОБА_5 любила свою молодшу сестричку ОСОБА_11 , носила її на руках у присутності його двох доньок. Жодних синців свідок ніколи не бачив на ОСОБА_5 , оскільки матір навіть накричати на неї не могла.

08.04.2025 року у судовому засіданні, за клопотанням ОСОБА_2 було допитано в якості свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що вона є сусідкою родини ОСОБА_2 упродовж 5-6 років, знає цю сім`ю з хорошої позитивної сторони, це прекрасні сусіди, у неї з ним спільний тамбур. Свідком повідомлено, що ОСОБА_13 є гарною мамою ОСОБА_5 . Свідок пам`ятає, що матір водила дитину до школи та постійно займалася нею. Свідок бачила як матір займалась своїми дітьми, які завжди були чисті, доглянуті та виховані. Зі слів свідка вона ніколи не чула, щоб матір підвищувала голос на своїх дітей, а також щоб у ОСОБА_5 були якісь проблеми з мамою.

08.04.2025 року у судовому засіданні, за клопотанням ОСОБА_2 , було допитано в якості свідка ОСОБА_14 , яка повідомила, що дитина ОСОБА_15 навчалась в гімназії з першого класу, а вона була її вчителькою до 3 класу. У 4 класі після осінніх канікул 20.10.2023 року їй від ОСОБА_2 стало відомо, що дитину забрав її батько, тому її деякий період не буде в школі. Свідком повідомлено, що нею здійснено дзвінок до батька дитини для з`ясування причину неявки дитини, яким повідомлено, що дитина хворіє. Через два тижні свідком знову здійснено дзвінок батьку дитини, яким також повідомлено, що дитина продовжує хворіти та перебуває у м. Одеса. 20.11.2023 року свідком за допомогою застосунку «Вайбер» написано повідомлення батьку дитини, щоб останній надіслав довідку про хворобу дитини. Проте, вказану довідку так й не було надіслано та у подальшому батько дитини перестав виходити на зв`язок. Через деякий час від батька дитини надійшов письмовий запит стосовно передачі документів на дитину зі школи для влаштування навчання на території м. Одеси. Відповідь на цей запит надано соціальним педагогом та заступником директора школи, документи передали. Зі слів свідка вона більше не бачила дитину та на зв`язок більше не виходила, спілкувалася лише з мамою. До цих подій з батьком свідок не була знайома, в школу приходила мама, вихованням займалась лише мама. Свідком повідомлено, що дитина була відкритою та врівноваженою, мала багато друзів й однолітків, вчилась в міру своїх здібностей. ОСОБА_5 була дуже щирою, все розповідала, не була замкнутою. Не було такого, щоб дитина скаржилася на якісь негаразди, у школі є психолог, який обстежує діток. Від психолога також не було жодних зауважень щодо відносин в сім`ї, а також не було зауважень, що цю дитину ображає мама чи тато. Свідку від матері дитини також відомо, що до жовтня 2023 року вже була ситуація, коли що ОСОБА_5 забирав батько та не повертав додому.

27.05.2025 року у судовому засіданні, за клопотанням ОСОБА_1 , було допитано у якості свідка ОСОБА_16 , яка пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 та проживає у сусідньому з ним приватному будинку. Зазначила, що вона не бачила, щоб ОСОБА_2 кричала на ОСОБА_5 або била її, разом з цим зі слів самої ОСОБА_5 вона боїться маму. Дитина розповідала свідку, що вона до школи була в дитячому будинку в Вінниці. ОСОБА_5 казала, що вона боїться, що у мами з`явився новий чоловік, і тепер вона її не любить. ОСОБА_17 забирала у неї телефон, змушувала сидіти з молодшою сестричкою. Дитина дуже любить свого батька, він всюди з нею ходить. В Одесі у ОСОБА_5 є дві подружки. Свідок ніколи не чула, що ОСОБА_1 кричав на дитину.

10.06.2025 року у судовому засіданні, за клопотанням ОСОБА_1 , було допитано у якості свідка ОСОБА_18 , який повідомив, що сторін по справі він знає ще з часів, коли вони зустрічалися, згодом був у них на весіллі, а коли народилася ОСОБА_5 свідок став її хрещеним батьком. Потім між сторонами були сварки і непорозуміння, й одного разу коли вони посперечались, вони роз`їхались. ОСОБА_19 пішов до батьків, свідок думав, що це для поліпшення стосунків, проте у подальшому вони розлучилися. Зі слів свідка, батько часто брав ОСОБА_5 до себе після розлучення, але це потрібно було узгоджувати з ОСОБА_20 і з часом це ставало важче. Свідком повідомлено, що приблизно два роки назад ОСОБА_5 висловлювала бажання жити з батьком з бабусею і дідусем. Тому, ОСОБА_19 поїхав і забрав ОСОБА_5 . Коли батько дитини спілкувався з матір`ю з цього приводу, то вона була обурена такою ситуацією та не погоджувалась з цим рішенням дитини. ОСОБА_5 подобається у бабусі та дідуся, які опікуються нею, як своєю донькою. Свідком також вказано, що у ході особистого спілкування з дитиною, останньою повідомлено, що вона ображена на маму. Мама також привозила ОСОБА_5 на зустріч з батьком, коли тато перебував в СІЗО, у цей період ОСОБА_5 було рік. На думку свідка, ОСОБА_5 ображена на маму, тому й не спілкується з її родичами.

10.06.2025 року у судовому засіданні, за клопотанням ОСОБА_1 , було допитано у якості свідка ОСОБА_21 , яка повідомила, що вона є домогосподаркою та проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Свідок познайомилась з ОСОБА_5 , її батьком, дідусем й бабусею восени 2023 року, коди вона допомагала ОСОБА_5 вивчати англійську мову, як репетитор. Під час спілкування дитина казала свідку, що вона боїться маму. Свідок чула від дитини, що вона хоче бути з батьком, а також боялася, що її вкрадуть, що на думку свідка було дуже дивно чути це від дитини, якій було 9 років. На заняття приводили дитину батько і дідусь, часто вони залишались і чекали закінчення уроку, щоб Амінні було спокійніше.

24.07.2025 року у судовому засіданні, за клопотанням ОСОБА_1 , було допитано у якості свідка ОСОБА_22 , який повідомив, що він є другом дитинства ОСОБА_1 . Вони постійно спілкуються, т.я. їх батьки теж давно спілкуються і дружать. Зі слів свідка, ОСОБА_19 та ОСОБА_20 зустрілись, полюбили один одного, потім було весілля, народилась дитина, а потім - конфліктні ситуації і вони вирішили розірвати шлюб. Потім мати ОСОБА_5 потрапила до м. Білої Церкви. Свідок бачив, що ОСОБА_5 приїздила до свого батька. Батько дитини офіційно платив аліменти та постійно спілкувався з ОСОБА_5 . У батьків ОСОБА_19 є приватний будинок, куди ОСОБА_5 приїздила на канікули. Як зазначено свідком, ОСОБА_5 подзвонила до свого батька та поскаржилася, що у неї проблеми. ОСОБА_19 дуже гарячий та дуже реагує, коли у ОСОБА_5 якісь проблеми, тому він одразу поїхав до своєї доньки та забрав її до себе. Зі слів свідка, коли він приїжджає до ОСОБА_19 , то бачить ОСОБА_5 гарно вдягненою, нагодованою. Дитина спілкується зі свідком та розповідає про своє життя, а також спілкується з його донькою. З приводу стосунків дитини з матір`ю свідком повідомлено, що йому відомо про це лише зі слів ОСОБА_19 , у тому числі, що мама могла прикласти руку, але він цього не бачив. Свідком вказано, що не раз чув від ОСОБА_5 про її матір, а також, що дитина попросила батька забрати її до себе.

З`ясування думки дитини.
Враховуючи встановлені законом вимоги щодо допиту малолітніх осіб, ухвалою суду від 01.08.2024 року було визнано явку представника Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради, представника Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, представника Служби у справах дітей Таїровської селищної ради Одеської області в судові засідання у даній справі - обов`язковою. Указаним судовим рішенням також зобов`язано позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 забезпечити особисту явку малолітньої ОСОБА_3 у судове засідання по даній справі задля з`ясування її думки стосовно предмету спору (в залежності від того, з ким з них перебуватиме дитина в день судового засідання).
Утім, з огляду на систематичну категоричну відмову сторони позивача ОСОБА_1 забезпечити особисту явку малолітньої ОСОБА_3 у судові засідання по даній справі, із посиланням на небажання дитини, суд, ухвалою від 10.06.2025 року зобов`язав позивача ОСОБА_1 забезпечити явку малолітньої ОСОБА_3 до приміщення Овідіопольського районного суду Одеської області для її допиту в режимі відеоконференцзв`язку. 

24.07.2025 року у судовому засіданні було заслухано думку дитини - ОСОБА_3 , яка повідомила суду таке. Вона проживає у АДРЕСА_1 , навчається у 5 класі ліцею №3. Раніше жила у м. Одеса, коли їй було 2 роки, але потім переїхала до м. Крижопіль, та жила там до 4 років. Потім вона переїхала у м. Вінницю з мамою, де жила 2 роки та ходила у садочок. У подальшому, мама зустріла її вітчима ОСОБА_23 і вони переїхали жити до м. Біла Церква. Там мама піднімала на неї руку, забирала у неї телефон. У жовтні 2023 року вона подзвонила до тата і сказала, що він забрав її до себе до м. Одеса, оскільки вона не хоче більше там залишатися. Після цього батько забрав її до м. Одеса, де вона наразі живе, ходить в школу, має друзів, катається з татом на велосипедах, а також її тут в сім`ї люблять і поважають. Мама думала, що вони з татом поїдуть на квартиру у м. Біла Церква, а насправді вони їхали до м. Одеса. Їй добре тут, та вона не хоче спілкуватись з мамою, оскільки у неї образа на свою маму, тому вона не має бажання її бачити і слухати. Проживати хоче разом з татом, бабусею й дідусем, як зараз вона й проживає - у с. Лиманка, Одеської області, у приватному двоповерховому будинку, де у неї є власна простора кімната, велике подвір`я, на якому вона проводить багато часу. З батьком вона має все, що їй потрібно: ролики, велосипед, планшет, ноутбук, телефон. У школі по українській мові вона має 12 балів. Від батька їй відомо, що її запрошували до м. Біла Церква, але вона не хотіла їхати до матері, оскільки не хотіла її бачити, при цьому тато пояснював, що її необхідно буде опитати у Білоцерківському суді, але вона не хотіла цього, оскільки не хотіла бачити маму. На сьогодні вона теж не хоче їхати до м. Біла Церква та бачити свою маму, оскільки мама їй не дзвонила, а написала лише повідомлення, що вона її любить, але вона думає, що це неправда, що вона все це тільки для того, щоб дитина з нею жила. Вона знає, що матір її не любить, оскільки як вона може любити, якщо вона била її. Вона хотіла б щоб матір з нею спілкувалась, проте остання завжди на кухні та іноді могла б прийти поговорити з нею. Також часто залишала її з меншою сестрою для того щоб дивитись за нею. Це була її ідея поїхати до м. Одеси, коли у неї були канікули та у неї немає телефону вчительки. Те що вона поїхала на відпочинок з матір`ю, ще нічого не говорить про її відносини з матір`ю. Вона не спілкується з бабою та дідом по маминій стороні, оскільки вони не підтримують її рішення та думку поїхати від мами. Вона навчається дистанційно та турбується за свою безпеку, бо боїться, що мама може приїхати в школу та вкрасти її. З наступного року вона буде ходити в школу на заняття. У неї є два прохання до матері і до суду, що хоче жити з татом.
24.07.2025 у судовому засіданні заслухано представника органу опіки та піклування начальника служби у справах дітей Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області Сорокатої О.П., якою повідомлено, що спілкуються з дитиною вже тривалий час, риторика і обставини не змінюються, дитина так завжди спілкується, вона проявляє велику прихильність до батька, була робота служби і психолога, щоб налагодити зв`язок з матір`ю але змін немає.

2. Мотивувальна частина.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
З 23.09.2011 року Позивач та Відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.09.2016 року.
ІНФОРМАЦІЯ_4 від вказаного шлюбу у сторін народилася дитина - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 04.03.2014 року.
Після розлучення на підставі усної домовленості між Позивачем та Відповідачем малолітня дитина постійно проживала разом зі своєю матір`ю. 
У 2016 році Відповідач разом з дитиною переїхали на постійне місце проживання до м. Вінниця, де остання була працевлаштована у Головному управлінні Національної поліції у Вінницькій області.
Згідно з довідкою про результати розгляду звернення ОСОБА_24 від 28.11.2018 до чергової частини Лівобережного ВП Вінницького ВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області надійшло звернення ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , про те, що її колишнім чоловіком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу 16 год. 00 хв. 14.11.2018 самовільно забрано з дитячого садочку спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , попередньо не повідомивши про це ОСОБА_24 , що зареєстровано до журналу Єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області за № 32785 від 14.11.2018.
У вересні 2019 року Відповідач разом з дитиною переїхали на постійне місце проживання до м. Біла Церква, Київської області, оскільки згідно з довідкою від 13.08.2019 № 690/109/18/01-2020 Головного управління Національної поліції в Київській області з 03.09.2019 року ОСОБА_25 призначено на посаду заступника начальника сектору відділу кримінальної поліції Білоцерківського ВП Головного управління Національної поліції в Київській області.
Згідно з службової характеристикою від 24.11.2023 року заступника начальника сектору відділу кримінальної поліції Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_2 остання за час служби зарекомендувала себе позитивно, як дисциплінований, ініціативній, працьовитий, професійно грамотний та старанний працівник, спроможний до прийняття обґрунтованих рішень. Серед працівників користується заслуженим авторитетом та повагою. За характером спокійна та врівноважена. Віддана справі служіння українському народові.
Відповідно до довідки №76 від 06.12.2023 року Білоцерківського закладу дошкільної освіти №1 «Веснянка» Білоцерківської міської ради Київської області дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідувала цей заклад дошкільної освіти у період з 17.09.2019 - 31.08.2020 років. Вихованням дитини займалась мати, батько дитини, тобто позивач, участі у вихованні доньки не приймав, успіхами дитини не цікавився. Дитина постійно була охайна та доглянута.
Згідно з довідкою №271 від 24.11.2023 року Білоцерківського ліцею – гімназії №12 Білоцерківської міської ради Київської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчалась у 4-В класі цього ліцею з 01.01.2020 роу. Матір`ю дитини є ОСОБА_4 , батьком ОСОБА_1 . За час навчання в ліцеї вихованням дитини займалась тільки мати, батько у вихованні участі не приймав.
Характеристикою учня 4-В класу Білоцерківського ліцею-гімназії №12 Білоцерківської міської ради Київської області ОСОБА_3 за підписом класного керівника ОСОБА_26 та директора ліцею ОСОБА_27 визначено, що дитина за час навчання зарекомендувала себе як старанна дитина та дисциплінована учениця. На уроках активна та уважна. Дитина добросовісно виконує домашні завдання, бере активну участь у навчальних процесах. Дівчинка акуратна, ввічлива, доброзичлива, вразлива. Підтримує дружні стосунки з однокласниками та бере активну участь у житті класу. Мама цікавиться навчанням та вихованням доньки. 
02.06.2020 року приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Чімбер О.В. посвідчено заяву ОСОБА_1 (зареєстрованої в реєстрі за № 441 від 02.06.2020) про надання згоди на реєстрацію постійного місця проживання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 .
Вказаний об`єкт нерухомості - трьохкімнатна квартира на праві приватної власності належить ОСОБА_28 , що підтверджено договором купівлі-продажу від 25.10.2020 року (зареєстрований в реєстрі за номером 1896), технічним паспортом та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.10.2019 року індексний номер витягу 186318975, яка є матір`ю Відповідача. 
Згідно з витягом з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади від 27.11.2023 року № 15.2-03/26112 місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 та її матері ОСОБА_2 16.06.2020 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до свідоцтва про шлюб від 28.10.2020 року серії НОМЕР_1 , виданого Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) між ОСОБА_24 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб, про що свідчить відповідний актовий запис № 1133.
Згідно з свідоцтвом про народження від 13.04.2021 року серії НОМЕР_2 , виданого Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у Відповідача від вищевказаного шлюбу народилась ще одна донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до довідки учня загальноосвітнього навчального закладу про результати обов`язкового медичного профілактичного огляду від 24.0-8.2023 за формою № 086-1/0 та виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 461 дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , є здоровою та не потребує лікувальних рекомендацій, сім`я є соціально благополучною.
Згідно з рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.02.2023 року у справі № 357/9818/22 судом задоволено частково позовну заяву ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь матері аліменти на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.10.2022 року до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до постанови державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Семенішиної Ю.М. від 27.06.2023 року в рамках виконавчого провадження № 71687066 у ході примусового виконання виконавчого листа №357/9818/22, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області від 03.04.2023 року, накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 внаслідок наявної заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини у сумі 25160,00 грн.
02.08.2023 року головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Семенішиною Ю.М. у зв`язку з наявною заборгованістю у ОСОБА_1 зі сплати аліментів відповідно до виконавчого листа № 357/9818/22 від 03.04.2023 року, сукупний розмір якої станом на 02.08.2023 року згідно з розрахунком від 01.08.2023 за період з 17.10.2022 до 01.08.2023 становить 28 400,00 грн., внесено відомості про боржника до Єдиного реєстру боржників.
На підставі постанов головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Семенішиної Ю.М. від 05.09.2023 року у виконавчому провадженні № 71687066 внаслідок наявної заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини у сумі 31 640,00 грн. згідно з розрахунком від 01.09.2023 року за період з 17.10.2022 до 01.09.2023 боржнику ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, праві виїзду за межі України, обмеження у праві полювання, обмеження у праві користування вогепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.
Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.10.2023 року Білоцерківським РУП ГУНП в Київській області у кримінальному провадженні №1203116030001840 від 29.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України розпочато досудове розслідування, за фактом ухилення ОСОБА_1 від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання доньки.

28.08.2023 року ОСОБА_2 подано до Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області заяву про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка з вересня 2019 року проживає на території м. Біла Церква, Київської області. 
Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного уповноваженою особою Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області Степашкіною В.В. від 06.09.2023 за місцем проживання Відповідача за адресою: АДРЕСА_2 , з метою підготовки висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , встановлено проживання за вказаною адресою родини з чотирьох осіб: ОСОБА_2 (матір), ОСОБА_4 (вітчим), ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (сестра), створення належних умови проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та її сестри ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сучасний ремонт з окремою дитячою кімнатою, яку облаштовано відповідно до віку вказаних дітей. 
Згідно з актом обстеження умов проживання, складеного уповноваженою особою Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області Сорокатою О.П. від 02.11.2023 року, за місцем проживання Позивача за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено проживання за вказаною адресою чотирьох осіб: ОСОБА_29 (дідусь), ОСОБА_30 (бабуся), ОСОБА_1 (батько) та ОСОБА_3 , також створення належних умов для проживання та виховання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявність сучасного ремонту та облаштування будинку усіма необхідними побутовими приладами та меблями, книжками та комп`ютером.
Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї/особи, складеного фахівцем Білоцерківського міського центру соціальних служб ОСОБА_31 , у ході здійснення оцінювання за місцем проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , за період з 11.09.2023 – 18.09.2023 підтверджено, що за місцем проживання дитини ОСОБА_3 створено належні умови для її повноцінного розвитку та життєдіяльності. Інформація від дитини у розділі «самопочуття дитини, її зовнішній вигляд» - ОСОБА_5 почуває себе добре, у розділі «харчування» - харчується добре, любить приготовлену матір`ю їжу, у розділі «навчання та досягнення» - ОСОБА_5 навчається у 4-В класі Білоцерківського ліцею № 12, а також забезпечена усіма необхідними підручниками та зошитами, у розділі «сімейні та соціальні стосунки» - ОСОБА_5 любить батьків, сестричку та має друзів, у розділі «самообслуговування» - ОСОБА_5 доглядає за собою, вміє приготувати просту їжу. У розділі «сімейні та соціальні стосунки» фахівцем також визначено, що «дитина любить та поважає обох батьків, має довірливі стосунки з дідусями та бабусями, має друзів». У ході індивідуальної бесіди з психологом Центру та тестування визначено, що батьківський потенціал ОСОБА_2 на достатньому рівні.
Згідно з висновком оцінки потреб особи, затвердженого керівником Білоцерківського міського центру соціальних служб ОСОБА_32 від 18.09.2023 року, у ході здійснення оцінювання за місцем проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , за період з 11.09.2023 – 18.09.2023, встановлено, що за місцем проживання матері створено належні умови для повноцінного розвитку та життєдіяльності дитини.
Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області №945 від 28.11.2023 року визначено постійне місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з її матір`ю ОСОБА_2 , тобто на території м. Біла Церква, Київської області, в якому визначено, що матір`ю створено комфортні умови для проживання, розвитку та виховання дитини ОСОБА_3 (акт обстеження умов проживання складений службою у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області від 06.09.2023 року), про наявність у матері можливості приділення достатнього часу для всебічного розвитку дитини, внаслідок перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, навчання дитини у 4 класі Білоцерківського ліцею-гімназії № 12 Білоцерківської міської ради Київської області та відвідування малолітньою дитиною різноманітних гуртків та секції закладів позашкільної освіти м. Біла Церква, а також, що батьківський потенціал ОСОБА_2 перебуває на достатньому рівні.
Згідно зі свідоцтвом про народження від 16.11.2023 року серії НОМЕР_3 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у Відповідача від шлюбу народилась ще одна дитина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
16.11.2023 року директором Білоцерківського ліцею-гімназії № 12 Білоцерківської міської ради Київської області Олексієм Вітюком скеровано до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області заяву про вжиття заходів в межах реагування від 16.11.2023 № 75 внаслідок не відвідування дитиною ОСОБА_3 без поважних причин навчального закладу починаючи з 30.10.2023, з метою повернення дитини до навчального процесу, а також до Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області аналогічного за змістом заяви про вжиття заходів в межах реагування від 16.11.2023 № 76.
Згідно з листом відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області від 26.01.2024 № 61.2.14 аз, 21.12.2023 та 22.12.2023 на місце події за адресою: АДРЕСА_5 виїжджали інспектори СЮП ОСОБА_33 та ОСОБА_34 , якими зафіксовано у рапорті поліцейського від 23.12.2023 відмову ОСОБА_1 виконання рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 28.11.2023 № 945, а також відмову останнього у спілкуванні та побаченні матір`ю ОСОБА_2 з малолітньою донькою ОСОБА_3 . 
Відповідно до листа відділення №1 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області від 01.03.2024 № 60.6/20 аз 12.02.2024 у ОСОБА_1 при особистому огляді виявлено та вилучено предмет схожий на пістолет з маркуванням ROHM RG-89 9 мм. Germany та предмет схожий на патрон з маркуванням CS WADIE 9 мм (ЄО № 1447 від 12.02.2024). За цим фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 12024163520000108 від 13.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Згідно з витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є особою, яку 15.06.2015 прокуратурою Одеської області повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України у кримінальному провадженні № 42014160110000061 від 25.11.2014, а також, що 17.07.2015 вказане кримінальне провадження направлено до суду з обвинувальним актом.
Відомостями з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (індивідуальні відомості про застраховану особу) Пенсійного фонду України за формою ОК-5 від 09.01.2024 відносо ОСОБА_2 підтверджено, що за період 2014 – 2022 років систематично отримано заробітну плату від роботи в органах поліції Одеської, Вінницької та Київської областей, а також інших виплат.
Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 04.03.2022, які долучено відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом за період 2021 року ОСОБА_2 отримано дохід у сумі 110 468,50 грн, відповідно до довідки про доходи № 86 від 19.02.2024 Відповідачем за період роботи у Головному управлінні Національної поліції в Київській області за період вересня – січня 2024 року отримано 192518,34 грн.

Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 17.03.2025 та від 26.01.2026 підтверджено, що ОСОБА_2 за період січня – грудня 2024 року, у тому числі внаслідок перебування у декретній відпустці, отримано дохід у розмірі 50 076, 79 грн., за період січня – грудня 2025 року останньою отримано дохід у розмірі 10 320,00 грн. в якості соціальних виплат з бюджету.
Згідно з довідкою №1/24 від 09.01.2024 адвокатського об`єднання «Грибенников та Фатєєв» чоловік позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 працює на посаді директора з правових питань відповідно до наказу про призначення на посаду № 3-к від 29.03.2018 року.
Довідкою Донецького Національного університету імені Василя Стуса від 12.10.2023 року №75/04-02 підтверджено, що ОСОБА_4 є здобувачем ступеня доктора філософії другого року юридичного факультету за спеціальністю 081 «Право» цього університету, з терміном підготовки з 01.09.2022 по 31.08.2026.
Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела/суми нарахованого доходу від 26.11.2023 та 09.01.2024 підтверджено, що чоловіком позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_4 за період 2022 року отримано дохід у сумі 151668,74 грн., а за період січня – вересня 2023 року отримано дохід у сумі 60327,19 грн. 
Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 16.03.2025 та від 26.01.2026 підтверджено, що ОСОБА_4 за період січня – грудня 2024 року отримано дохід у розмірі 112 866, 47 грн., за період січня – грудня 2025 року останнім отримано дохід у розмірі 189 913,98 грн.
Актом оцінки потреб сім`ї/особи здійсненого фахівцем Білоцерківського міського центру соціальних служб ОСОБА_35 у ході здійснення оцінювання за місцем проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , за період з 07.03.2024 – 11.03.2024 підтверджено, що за місцем проживання ОСОБА_2 також проживають наступні особи: чоловік – ОСОБА_4 , донька – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а до 23.10.2023 також проживала малолітня дитина ОСОБА_3 , до моменту перевезення її батьком до м. Одеси. У розділу 3 «Стан дорослих членів сім`ї (батька, матері)/особи на момент оцінювання» цього акту – Висновок щодо стану виконання матір`ю батьківських обов`язків вказано, що батьківський потенціал ОСОБА_2 перебуває на достатньому рівні. 
Висновком оцінки потреб сім`ї/особи затвердженого керівником Білоцерківського міського центру соціальних служб Севириненко Л.І. від 18.09.2023 у ході здійснення оцінювання за місцем проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , за період з 07.03.2024 – 11.03.2024, встановлено, що за місцем проживання для дитини створено належні умови для її повноцінного розвитку та життєдіяльності, а також батьківський потенціал ОСОБА_2 на достатньому рівні.
Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 27.08.2024 № 698, який підготовлений для надання суду у справі № 357/14099/23 для вирішення спору між батьками стосовно дитини, вказано про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з її матір`ю ОСОБА_2 , оскільки позбавлення дитини належної опіки і виховання з боку матері призведе до руйнування зв`язків дитини з матір`ю, братом, сестрою, що очевидно суперечитиме сімейним цінностям та найкращим інтересам дитини.
Сертифікатом учасника від 23.11.2025 підтверджено, що ОСОБА_2 у листопаді 2025 року з метою підвищення свого материнського потенціалу засвоєно курс професійного розвитку у напрямку «Благополуччя та захист дітей».

Свідоцтвом досягнень за 2025 – 2026 навчальний рік та табелем за 1 семестр підтверджено, що ОСОБА_3 у ході навчання в Одеському ліцеї № 86 Одеської міської ради має наступні результати навчання (загальна оцінка 1 семестр): англійську мова – 6 балів, громадянська освіта – 4 бали, здоров`я, безпека та добробут – 6 балів, інтегрований курс історії – 4 бали, інформатика – 4 бали, математика – 3 бали, мистецтво – 5 балів, пізнаємо природу – 5 балів, українська література – 4 бали, українська мова – 5 балів, зарубіжна література – Н/А, географія – Н/А, технології – Н/А, фізична культура – 9 балів. Кількість пропущених навчальних днів за 1 семестр – 18, з них через хворобу: 0.

Позивачем за первісним позовом та відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 на підтвердження позовних вимог суду також надано до суду наступні документи.
Згідно з довідкою приватного закладу «Приватна початкова школа «Гармонія дитинства» від 25.12.2023 № 032000226 за підписом директора ОСОБА_36 , ОСОБА_15 дійсно навчається у 4-В класі цієї приватної початкової школи. 
Характеристикою учениці приватного закладу «Приватна початкова школа «Гармонія дитинства» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.01.2014 №032000226 за підписом директора Наталі Язаджи визначено, що дитина з 24.11.2023 навчається у 4-В класі. Зарекомендувала себе як вихована та старанна учениця. Має хороший фізичний та розумовий розвиток. Навчальні досягнення достатнього рівня. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Бере участь у громадському житті класу. Дівчинка спокійна, врівноважена проте не досить активна. Правила поведінки та внутрішньошкільного розпорядку виконує свідомо. Підтримує дружні стосунки з однокласниками. Батько, ОСОБА_1 цікавиться шкільним життям доньки, спілкується з класним керівником та вчителями.
Характеристикою учениці Одеського ліцею №3 Одеської міської ради ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за підписом класного керівника Людмили ЛІЛЯНОВОЇ та директора Ірини ІВАНОВОЇ визначено, що дитина навчається з 01.02.2024 на дистанційній формі навчання. За цей період вдалося відмітити, що дівчинка є дисциплінованою та старанною. На достатньому рівні опановує навчальний матеріал. На уроках ОСОБА_5 активна. Уважна та зосереджена. Вчасно виконує домашні завдання та діагностувальні роботи. У характері дівчинки домінують такі риси, як ввічливість, працелюбність, справедливість. Тато цікавиться навчанням доньки, допомагає їй у навчанні та відповідально ставиться до виховання та до своїх батьківських обов`язків.
Згідно з листом громадської організації «Дитячо-юнацький спортивний центр таїландського боксу та кік-боксінгу» від 11.03.2024 року учениця 4-Ж класу ОСОБА_3 є спортсменкою цього Центру та тренується з понеділка по п`ятницю о 15 год. 30 хв. під керівництвом тренера ОСОБА_37 за адресою: АДРЕСА_6 . ОСОБА_15 молода та дуже здібна спортсменка, на яку Центр покладає великі сподівання.
Рішенням виконавчого комітету Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області №299 від 22.08.2024 року визначено доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , оскільки дитина висловила своє бажання проживати тільки разом з батьком, що буде відповідати найкращим інтересам дитини.
Згідно з актом обстеження умов проживання, складеного начальником служби у справах дітей Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області Сорокатою О.П. від 25.07.2024 за місцем проживання Позивача за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено проживання за вказаною адресою чотирьох осіб: ОСОБА_29 (дідусь), ОСОБА_30 (бабуся), ОСОБА_1 (батько) та ОСОБА_3 , створення всіх необхідних та належних умов для проживання та виховання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявність сучасного ремонту у приватному будинку з усіма необхідними побутовими приладами та меблями, є окрема дитяча кімната та спальне ліжко, шафа, одяг та взуття за сезоном. У сім`ї теплі та дружні стосунки. 
Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї здійсненого фахівцем КУ «Центр надання соціальних послуг» Таїровської селищної ради Доценко Я.С. у ході здійснення оцінювання за місцем проживання Позивача за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 11 год. 00 хв. 25.07.2024 – до 11 год. 30 хв. 25.07.2024 підтверджено, що за місцем проживання дитини ОСОБА_3 створено належні умови для її повноцінного розвитку та життєдіяльності. Інформація від дитини у розділі «емоційний стан» - теплі відносини з батьком, бабусею та дідусем, у розділі «сімейні та соціальні стосунки» - допомагає у прибиранні, любить готувати разом з бабусею, гуляти з подружками. Недовірливі стосунки з мамою, у розділі «самообслуговування» - любить одягатися, створювати собі гарний образ, слідкує за чистотою у своїй кімнаті, любить самостійно готувати омлет.
Згідно з висновком оцінки потреб особи затвердженого директором КУ «Центр надання соціальних послуг» Таїровської селищної ради О.Ю. Білогородським від 25.07.2025 у ході здійснення оцінювання за місцем проживання Позивача за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 11 год. 00 хв. 25.07.2024 – до 11 год. 30 хв. 25.07.2024, встановлено наявність СЖО внаслідок негативного впливу матері на емоційний стан дитини, а також що за місцем проживання батька створено належні умови для повноцінного розвитку та життєдіяльності дитини.
Згідно з договором на медичне обслуговування за програмою «Безлімітна Старт 4000» від 29.02.2024 № МП 0022462 Позивачем в інтересах дитини ОСОБА_3 укладено договір з додатком № 1 на медичне обслуговування пацієнта відповідно до умов визначених у цьому Договорі у період з 01.03.2024 до 01.03.2025.
Відповідно до свідоцтва про здобуття початкової освіти від 03.06.2024 НОМЕР_6 за підписом керівника закладу Іванової І.А. дитина ОСОБА_3 здобула початкову освіту в Одеському ліцею № 3 Одеської міської ради.
Згідно з довідкою Комунального закладу спеціалізованої позашкільної освіти «Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа № 17» від 12.07.2024 № 55 за підписом директора ОСОБА_38 , повідомлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , займається тенісом настільним у групі початкової підготовки 1 року навчання КЗСПО «КДЮСШ № 17», тренер Парфенюк О.Л.
Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17.06.2024 ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ) є фізичною особою підприємцем, дата та номер запису в ЄДР – 2005560010002180864 від 14.06.2024, місцезнаходження – АДРЕСА_7 , види економічної діяльності – 63.99 надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у. (основний), 74.20 діяльність у сфері фотографії, 46.14. діяльність посередників у торгівлі машинами, промисловим устаткуванням, суднами та літаками, 46.18. діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами. Датою взяття на облік як платника єдиного внеску є 14.11.2023.
Згідно з витягом з реєстру платників єдиного податку від 14.06.2024 № 28825 ОСОБА_1 є платником єдиного податку 3 групи за ставкою 5 відсотків від доходу, без реєстрації ПДВ.
Відповідно до податкової декларації платника єдиного податку – фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 30.01.2024 за 3 квартал 2023 року у розділі «V. Визначення податкових зобов`язань по єдиному податку» загальна сума доходу Позивача за звітний (податковий) період визначено у сумі 42 785,00 грн.
Податковою декларацією платника єдиного податку – фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 04.11.2025 за 3 квартали 2025 року у розділі «V. Визначення податкових зобов`язань по єдиному податку» визначено загальну суму доходу Позивача за звітний (податковий) період у сумі 160 000,00 грн.
Актом депутата Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області Гуславського Л.К. надано характеристику на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 в якій визначено, що останній з 2008 року проживає за вказаною адресою: АДРЕСА_1 . Проявив себе себе виключно з позитивного боку: працьовитий, товариський, ввічливий, доброзичливий, добрий. Зарекомендував себе як зразковий громадянин, що підтримує добрі стосунки як у сім`ї, так й у спілкуванні з сусідами. З жовтня 2023 року проживає разом з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку самостійно доглядає, утримує та виховує. Донька доглянута, охайна, ввічлива, вихована, що є заслугою виключно її батька ОСОБА_1 .
Згідно з актом характеристикою Клірика храму святого влмч Георгія Православної парафії Св. Великомученика Георгія Победоносця Київського району від 26.05.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та приходить до Свято-Георгієвського храму м. Одеси. Ввічливий та уважний до людей, має добре серце, вигулює собаку. Неповнолітня донька ОСОБА_5 живе з батьком ОСОБА_19 з жовтня 2023 року. Дівчинка і тато завжди разом, дитина виховується у вірі та любові.
Постановою слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області від 21.03.2024 закрито кримінальне провадження № 12024163520000108 від 12.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу цього кримінального правопорушення, оскільки за результатами проведення судової експертизи № 24-925 від 05.03.2024 встановлено, що наданий на експертизу вогнепальний пристрій – шестизарядний газовий (сигнальний) револьвер фірми «ROHM» моделі «RG 89» серії КЕ калібру 9 мм, промислового (фірмового) виготовлення виробництва Німеччини - до вогнепальної зброї не належить та його конструкція не дозволяє здійснювати постріли штатними патронами до бойової зброї але допускає здійснювати дуже небезпечні постріли револьверними патронами несмертельної (травматичної) дії без внесення змін у конструкцію револьвера.
Вироком Приморського районного суду від 24.11.2025 у справі № 522/14829/15-к (провадження №1-кп/522/231/25) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 28, ч. 3, ст. 371, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 186 КК України та на підставі ч. 5 ст. 74 КК України звільнено його від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п.п. 3, 4 ст. 49 КК України. 
22.12.2025 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на вказаний вирок Приморського районного суду від 24.11.2025 у справі № 522/14829/15-к.

Вирішуючи дану справу суд керується наступними нормами процесуального та матеріального права України.
Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. 
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду.
Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).
За правилами ч. ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.
Верховний Суд також неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.
У частині третій статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 Кодексу.
Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.
Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини (далі – Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі – в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю.
Частиною 2 статті 1 Сімейного кодексу України (далі – СК України) регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» (далі – Закон) кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Згідно з ч.6 ст.12 Закону батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Згідно з ч.2 ст.15 Закону батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Згідно з ч.ч. 1, 2, ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ч.ч. 1, 4, ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно з ч.ч. 1, 2, ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Відповідно до ч. 161 ст. СК України під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Частиною 5 статті 19 СК України визначено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
У постанові від 09.02.2023 року у справі №753/572/20 Верховний Суд дійшов висновків про те, що з огляду на введення воєнного стану в Україні, при вирішенні спорів, що стосуються прав та інтересів дитини, першорядним завданням держави є забезпечення її безпеки і права на життя. 

Висновки суду.
1. Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_15 є дочкою сторін, яка з жовтня 2023 року проживає разом з Позивачем ОСОБА_1 та його батьками у селищі Лиманка Одеського району - в будинку, право власності на який зареєстровано за його батьком ОСОБА_29 . 
Як стверджує Позивач ОСОБА_1 , рішення про необхідність зміни місця проживання дитини виникла внаслідок застосування з боку матері відносно неї психологічного та фізичного насильства.
Утім, такі доводи суд оцінює критично, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами.

2. Щодо наданих ОСОБА_1 суду висновків експерта №03/24 від 14.03.2024 року (т.7 а.с. 155-162) та №23/24 від 20.07.2024 року (т.7 а.с. 163-169) за результатами проведення судових психологічних експертиз Лабораторії психологічних досліджень та експертиз «ПСИХОЛОГІКА» суд зазначає таке. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 522/1029/18 зазначено, що висновок експерта не є належним та допустимим доказом, якщо у ньому не зазначено, зокрема, що такий висновок підготовлено для подання до суду. 
Відповідно до статті 9 Закону України «Про судову експертизу» атестовані на підставі цього Закону судові експерти включаються до Реєстру, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України.
За правилами п. 2 Порядку ведення державного Реєстру, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 30.03.2012 № 484/20797 Реєстр складається з відомостей про атестованих судових експертів Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України та судових експертів, які не є працівниками державних спеціалізованих установ. 
Додатком до листа Міністерства юстиції України від 17.06.2024 № 87986/103253-33-24/6.3 від 17.06.2024 року є витяг з Реєстру атестованих судових експертів стосовно судового експерта ОСОБА_39 , в якому визначено, що той є судовим експертом спеціалізованої державної установи - ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» Одеська філія, з робочою адресою: 65006, м. Одеса, вул. Воробйова, 9.
Таким чином, суд відхиляє вищенаведені висновки експерта, оскільки до їхніх оригінальних примірників не приєднано копію свідоцтва кваліфікації судового експерта. Окрім того, у висновках не зазначено, що вони підготовлені саме для подання до суду. 
Також суд ураховує, що в Реєстрі атестованих судових експертів відсутні відомості про ФОП ОСОБА_40 , як судового експерта саме Лабораторії психологічних досліджень та експертиз «ПСИХОЛОГІКА». 
3. Судом було постановлено ухвалу про допит в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду малолітньої ОСОБА_41 , задля чого на Позивача ОСОБА_1 було покладено обов`язок забезпечити прибуття дитини до суду. Утім, дана ухвала суду ним виконана не була – посилаючись на небажання дитини, в жодне судове засідання Позивач ОСОБА_1 з нею не прибув. А тому, суд був вимушений неодноразово оголошувати у справі перерву та врешті заслухати думку дитини у судовому засіданні дистанційно - в режимі відеоконференції, в ході якої та повідомила суду, що бажає проживати зі своїм батьком. 
Відповідно до приписів закону та усталеної практики Верховного Суду, суд може урахувати думку самої дитини щодо місця її проживання з одним із батьків, утім, вона не є для суду обов`язковою. Озвучена в судовому засіданні думка дитини не є єдиною підставою, яка враховується при вирішенні цього питання. Думка дитини не завжди може відповідати її інтересам, оскільки може бути висловлена під впливом певних зовнішніх факторів, яким вона в силу малолітнього віку неспроможна надавати правильну оцінку.
Комплексний аналіз матеріалів даної справи, а також аналіз пояснень її учасників та свідків, приводять суд до висновків про те, що така думка дитини могла бути сформована штучно, під впливом сторони Позивача, який має неприязні стосунки з Відповідачем – матір`ю дитини, яка була ініціатором розірвання шлюбу між ними та яка на цей час має іншого чоловіка та дитину від нього.

4. Показання свідків з обох сторін суд відхиляє, оскільки вони є близькими/заінтересованими особами до тієї сторони, яка заявляла клопотання про їхній допит, та давали показання виходячи із свого суб`єктивного сприйняття обставин справи.

5. Як убачається з наявних у матеріалах справи письмових доказів, Позивач ОСОБА_1 тільки на момент подання позовної заяви у даній справі почав здійснювати трудову діяльність та отримувати офіційний дохід, що підтверджено випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17.06.2024 року, згідно з якою датою взяття на облік як платника єдиного внеску фізичної особи підприємця ОСОБА_1 є 14.11.2023 року.
Отже, відомостей про працевлаштування та отримання доходів Позивачем за період з 2016 року до 14.11.2023 рік, тобто протягом 8 років до моменту переміщення останнім малолітньої дитини ОСОБА_3 до м. Одеси, матеріали справи не містять.

6. 13.02.2024 року слідчим відділенням поліції № 1 Одеського РУП № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024163520000108 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України за фактом виявлення 12.02.2024 у ОСОБА_1 при особистому огляді предмет схожий на пістолет з маркуванням CS WADIE 9 мм. 21.03.2024 року указане кримінальне провадження було закрито за ч.1 ст.263 КК України.
Крім того, вироком Приморського районного суду м.Одеси від 24.11.2025 року Позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.2 ст.28, ч.3, ст.371, ч.2 ст.28, ч.2 ст.365, ч.2 ст.28, ч.2 ст.162, ч.2 ст. 186 КК України та на підставі ч.5 ст.74 КК України звільнено його від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п.п. 3, 4 ст.49 КК України. Тобто, судом Позивача визнано винним у вчиненні таких тяжких суспільно небезпечних діянь як грабіж поєднаний з насильством, незаконне затримання, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, перевищення влади або службових повноважень, незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, вчинені службовою особою із застосуванням насильства, за попередньою змовою групою осіб, одержання службовою особою неправомірної вигоди, за період перебування останнього на посаді у правоохоронному органі, з одночасним звільненням від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. 
22.12.2025 року обвинуваченим ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на вказаний вирок Приморського районного суду м.Одеса до Одеського апеляційного суду.
Ураховуючи те, що вирок суду відносно ОСОБА_1 на цей час законної сили не набрав, при ухваленні рішення у даній справі суд не може одночасно залишити поза увагою вищенаведені обставини, оскільки вони створюють потенційні ризики для дитини, у тому числі й пов`язані з її вихованням. 

7. Судом також встановлено, що відповідно до свідоцтва досягнень за 2025 – 2026 навчальний рік та табелю за 1 семестр – дитина ОСОБА_3 у ході навчання в Одеському ліцеї № 86 Одеської міської ради має наступні результати навчання (загальна оцінка 1 семестр): англійська мова – 6 балів, громадянська освіта – 4 бали, здоров`я, безпека та добробут – 6 балів, інтегрований курс історії – 4 бали, інформатика – 4 бали, математика – 3 бали, мистецтво – 5 балів, пізнаємо природу – 5 балів, українська література – 4 бали, українська мова – 5 балів, зарубіжна література – Н/А, географія – Н/А, технології – Н/А, фізична культура – 9 балів. Кількість пропущених навчальних днів за 1 семестр – 18, з них через хворобу: 0.
Отже, за час проживання дитини з батьком результати навчання останньої у вказаному навчальному закладі перебувають на недостатньо високому рівні, що у свою чергу свідчить про відсутність належного контролю з боку батька у вказаному питанні та можливу шкоду розвиткові дитини. 

8. Також суд доходить висновку про те, що задоволення первісного позову при взаємовідносинах, що склалися між сторонами, фактично означало би повний розрив взаємовідносин між дитиною та її матір`ю - ОСОБА_2 , що було би шкідливо передусім для майбутнього самої дитини. 
У той же час, як убачається із наявних у матеріалах справи письмових, фото- та відео- доказів, в період проживання дитини з матір`ю до неї ставилися з повагою та любов`ю. Дитина відвідувала дитячий дошкільний заклад, школу, де вона успішно проходила навчання та була забезпечена всім необхідним для повноцінного дитинства. 
Також суд ураховує, що в ході розгляду даної справи мати дитини – ОСОБА_2 , з метою підвищення свого материнського потенціалу пройшла навчальний курс «Благополуччя та захист дітей», що підтверджується сертифікатом учасника від 23.11.2025 року.
Крім того, у Акті оцінки потреб сім`ї/особи, складеному фахівцем Білоцерківського міського центру соціальних служб ОСОБА_35 та у Висновку оцінки потреб сім`ї/особи, затвердженому керівником Білоцерківського міського центру соціальних служб Севириненко Л.І. від 18.09.2023 року, у ході здійснення оцінювання за місцем проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , за період з 07.03.2024 – 11.03.2024, визначено батьківський потенціал ОСОБА_2 , який перебуває на достатньому рівні. 
Натомість, такі відомості щодо батьківського потенціалу ОСОБА_1 , у матеріалах справи відсутні.

9. Суд також ураховує вищенаведені висновки Верховного Суду про те, що з огляду на введення воєнного стану в Україні, при вирішенні спорів, що стосуються прав та інтересів дитини, першорядним завданням держави є забезпечення її безпеки і права на життя. 
Оскільки протягом 2025-2026 років місто Одеса та Одеський район систематично зазнають жорстоких обстрілів з боку держави-агресора, що є загальновідомою обставиною, то окрім вищенаведеного, в найкращих інтересах дитини буде визначення місця її проживання з матір`ю, яка мешкає у місті Біла Церква Київської області. 

10. Зазначення у резолютивній частині рішення суду про визначення місця проживання дитини з одним із батьків, без зазначення конкретної адреси, не суперечить усталеним підходам Верховного Суду при вирішені цієї категорії спорів (за відсутності спору саме про адресу), адже є тотожним визначенню місця проживання дитини за місцем проживання одного з батьків, з ким суд ухвалює рішення про спільне проживання дитини.

11. З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд доходить висновку про те, що в найкращих інтересах малолітньої дитини ОСОБА_42 буде її проживання саме з її матір`ю - ОСОБА_2 . А тому, у задоволенні позовних вимог за первісним позовом необхідно відмовити, а позовні вимоги зустрічного позову необхідно задовольнити. 

12. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. 
Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених сторонами позовних вимог, з урахуванням обраного ними способу захисту права, в найкращих інтересах дитини, на підставі наданих сторонами та витребуваних судом доказів.

Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем за зустрічним позовом при його подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 гривень, а позовні вимоги задоволено, то вказана сума підлягає стягненню з Відповідача за зустрічним позовом на користь Позивача.
У зустрічній позовній заяві представника Позивача щодо судових витрат, у якій, поряд із іншим, зазначено, що докази понесених витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, буде надано відповідно до вимог чинного законодавства протягом п`яти днів з моменту винесення рішення.
Відтак, питання про судові витрати на професійну правничу допомогу має бути вирішено додатково у встановлений законом спосіб.

3. Резолютивна частина. 
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 13, 81, 141, 254, 263, 264-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В :
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_1 – відмовити.
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_2 та зобов`язання ОСОБА_1 передати матері зазначену дитину для постійного проживання – задовольнити.
Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю - ОСОБА_2 .
Зобов`язати ОСОБА_1 передати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матері - ОСОБА_2 , для постійного проживання.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) гривень.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Київського апеляційного суду учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом:
ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом:
ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_7 .
Треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору:
На стороні ОСОБА_1 - Служба у справах дітей Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області, місцезнаходження: вулиця Перемоги, будинок 27, селище Таїрове, Одеський район, Одеська область, 65496, ЄДРПОУ 05582159.
На стороні Фатєєвої О.М. - Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області, місцезнаходження: вулиця Павла Скоропадського, будинок 8, місто Біла Церква, Київська область, 09107, ЄДРПОУ 35615529.
На стороні Фатєєвої О.М - Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області, місцезнаходження: вулиця Ярослава Мудрого, будинок 15, місто Біла Церква, Київська область, 09117, ЄДРПОУ 04055009.
Повне судове рішення складено 16.03.2026 року. 

Суддя 	В. П. Цукуров