Справа № 456/977/26
Провадження № 2/456/1105/2026

РІШЕННЯ
іменем України
/заочне/

08 квітня 2026 року місто Стрий 

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Бораковського В. М. ,
секретар судового засідання Яніцька М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

за участю

позивача ОСОБА_1 

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.
В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, що починаючи з 04 березня 2006 року вона із ОСОБА_2 перебували в офіційному шлюбі, який в подальшому був розірваний у судовому порядку за її позовом на підставі рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01 лютого 2019 року по справа №456/4102/18. В результаті подружнього життя у них із відповідачем народилися син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Звернула увагу, що після припинення подружніх відносин із відповідачем діти залишилися проживати із нею. З моменту фактичного припинення сімейних відносин відповідач самоусунувся від процесу виховання, матеріального забезпечення та соціального становлення дітей. Відповідно вона звернулась із заявою про стягнення аліментів із ОСОБА_2 на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходу щомісячно, починаючи з дня звернення до суду. 23.07.2024 їхньому сину ОСОБА_3 виповнилось 18 років та аліменти на його утримання вже не нараховуються і не стягуються в примусовому порядку із відповідача. Зазначила, що добровільно жодних коштів відповідач як батько сину не надає. ОСОБА_2 на сьогоднішній день перебуває на військовій службі у зв`язку із мобілізацією, має стабільний дохід та може допомагати матеріально синові. Їхній син ОСОБА_3 є студентом ІІІ курсу денної платної форми навчання освітнього ступеня «бакалавр» факультету туризму Львівського державного університету фізичної культури імені Івана Боберського за спеціальністю «менеджмент» та закінчує навчання в червні 2027 року, що підтверджується довідкою №132 від 09.02.2026. Відповідно син потребує матеріальної допомоги, з огляду на значні фінансові витрати, пов`язані з оплатою навчання, придбанням літератури, харчуванням, витратами на транспорт та проживання.
Позивачка просить стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення до суду і до закінчення сином навчання.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву.

Позивачка у судовому засіданні позов підтримала з мотивів вказаних в позовній заяві, зазначила, що відповідач служить в ЗСУ і має змогу сплачувати аліменти на сина, що продовжує навчання, однак не допомагає їй.
Відповідач у судове засідання повторно не прибув, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності на підставі наявних у справі доказів та ухвалення заочного рішення, відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України.

Заяви, клопотання учасників справи.
Не поступало.

Процесуальні дії у справі.
19.02.2026 суд, з метою визначення підсудності справи, здійснив дії по визначенню місця реєстрації відповідача у Єдиному державному демографічному реєстрі.
Ухвалою від 19.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

З`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, пояснення відповідача з приводу викладених обставин у позові, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому суд доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 14.07.2006 Стрийським МВ УМВС України у Львівській області, ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Стрий Львівської області /а.с.6/
Як вбачається із витягу з реєстру територіальної громади №2026/002421961 від 16.02.2026, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 проживає за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.7/.
Відповідно до паспорта громадянина України № НОМЕР_2 , ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с.8/.
Як вбачається із витягу з реєстру територіальної громади №2026/002422011 від 16.02.2026, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.9/.
Згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 , виданого 27 липня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану м. Стрий Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , батько – ОСОБА_2 , мати – ОСОБА_1 , актовий запис № 361 /а.с.10/.
Відповідно до рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.02.2019 по справі №456/4102/18, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 04 березня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 87 /а.с.11/.
Згідно судового наказу по справі №456/1484/22 від 23.05.2022, вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 в розмірі 1/3 заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з 20.05.2022 і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 повноліття /а.с.12/.
Відповідно до довідки Львівського державного університету фізичної культури імені Івана Боберського №132 від 09.02.2026, ОСОБА_3 є студентом ІІІ курсу факультету туризму, денної форми навчання. Передбачений термін закінчення навчання червень 2027 року /а.с.13/.
Як вбачається із студентського квитка серії НОМЕР_4 , такий видано 01 вересня 2023 року ОСОБА_3 /а.с.14/.
Згідно договору про навчання у Львівському державному університеті фізичної культури імені Івана Боберського №1Мд11 від 01.09.2023, укладеного в особі ректора Приступи Є.Н. та законним представником вступника ОСОБА_5 - ОСОБА_1 , заклад взяв на себе зобов`язання зарахувати вступника на навчання на І курс після виконання вимог умов прийому на навчання для здобуття вищої освіти, правил прийому та укладення договору; здійснити підготовку вступника за денною формою здобуття освіти за освітньою програмою «менеджмент», для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр /а.с.15-17/. 
Як вбачається із квитанції №А1В0-1865-М5А9-Х68Н від 29.08.2024, ОСОБА_1 перерахувала кошти у розмірі 13450, 00 грн. на рахунок Львівського державного університету фізичної культури імені Івана Боберського за навчання студента ІІ курсу ОСОБА_3 /а.с.18/. 
Згідно квитанції №590Е-4РТР-Е71Е-4НКЗ від 25.01.2024, ОСОБА_1 перерахувала кошти у розмірі 12815, 00 грн. на рахунок Львівського державного університету фізичної культури імені Івана Боберського за навчання студента І курсу ОСОБА_3 /а.с.19/. 

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.
Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина є продовження ними навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
У ст. 201 Сімейного кодексу України зазначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
В законі не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів у кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом із тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Наведена правова позиція відображена в Постанові Верховного Суду від 04.08.2020 у справі № 489/100/18.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що ОСОБА_3 є сином позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 . 
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є студентом ІІІ курсу факультету туризму, денної форми навчання, передбачений термін закінчення навчання червень 2027 року та підтверджено наведене довідкою Львівського державного університету фізичної культури імені Івана Боберського №132 від 09.02.2026.
Згідно договору про навчання у Львівському державному університеті фізичної культури імені Івана Боберського №1Мд11 від 01.09.2023, укладеним в особі ректора Приступи Є.Н. та законним представником вступника ОСОБА_5 - ОСОБА_1 , заклад взяв на себе зобов`язання зарахувати вступника на навчання на І курс після виконання вимог умов прийому на навчання для здобуття вищої освіти, правил прийому та укладення договору; здійснити підготовку вступника за денною формою здобуття освіти за освітньою програмою «менеджмент», для здобуття ступеня вищої освіти «бакалавр».
Суд зазначає, що утримання дитини є обов`язком батьків в рівній мірі.
Таким чином, відповідач, як батько дитини зобов`язаний його утримувати до припинення навчання або до 23 років, залежно від того, що настане раніше.
Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан позивача та відповідача, потреби дитини даного віку. Зокрема суду не надано доказів того що відповідач є непрацездатним чи має на утриманні інших осіб.
У постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 зазначається, що Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Суд зауважує, що стаття 199 СК України розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги.
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за умови досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. При чому навчання дитини має бути її основним заняттям.
При визначенні розміру аліментів суд враховує витрати, пов`язані саме з навчанням у навчальному закладі, як то вартість навчання, підручників, канцелярського приладдя, комп`ютерної техніки, проїзд до навчального закладу тощо.
Визначаючи період, за який мають стягуватись аліменти, суд відзначає, що аліменти на утримання повнолітньої особи, яка продовжує навчання за загальним правилом стягуються з дня пред`явлення позову до суду на період її навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років, в залежності від того, яка з цих обставин настане раніше.
Вирішуючи питання про розмір аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд бере до уваги, що обов`язок утримувати повнолітню дитину на період навчання мають нести однаково як батько, так і матір дитини.
У постанові Верховного Суду в справі №635/1139/17 від 20.05.2020 зазначено, що при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
На підтвердження понесених витрат на навчання позивачкою долучені квитанції про перерахування коштів на рахунок Львівського державного університету фізичної культури імені Івана Боберського.
Таким чиному, у суді відсутні сумніви щодо навчання ОСОБА_3 на денній формі навчання у Львівському державному університеті фізичної культури імені Івана Боберського за освітньою програмою - «менеджмент» та відповідно понесенні витрат на таке навчання.
В судовому засіданні не встановлено, що на утриманні у відповідача перебувають інші особи та він несе витрати щодо їх матеріального забезпечення, окрім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
З урахуванням однакового обов`язку обох батьків утримувати свого повнолітнього сина, який потребує допомоги у зв`язку з навчанням, потреби такої допомоги на весь період навчання сина, але не довше ніж до досягнення ним 23 років або припинення навчання, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітнього сина у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення до суду і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення двадцятитрьохрічного віку.
При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1331 грн. 20 коп.
На підставі статей 182, 191, 199, 200 СК України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд –

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи стягнення з 18.02.2026 і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення двадцятитрьохрічного віку.
Стягнути з ОСОБА_2 , 19.01.1975 судовий збір в сумі 1331 (одна тисяча тридцять одна) грн. 20 коп. в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Відповідно до частини 6 ст. 259 та частини 1 ст. 268 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на п`ять днів.

У зв`язку з оголошенням в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення – 09.04.2026.

Головуючий суддя 	В. М. Бораковський