Провадження номер 3/741/80/26 
Єдиний унікальний номер 741/2159/25

ПОСТАНОВА
іменем України

24 лютого 2026 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого – судді Крупини А.О.,
з участю секретаря судового засідання Кузьменка І.С., 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення (протокол серії ВАД № 773294) щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця ЗСУ,
передбачене ст. 185 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

02 грудня 2025 року о 10 год 50 хв в м. Носівка, вул. Вокзальна, 175, гр. ОСОБА_1 умисно не виконував законні вимоги працівника поліції, а саме пред`являти документи та вийти з автомобіля та прослідувати до РТЦК для оформлення адмінматеріалів за ст. 210-1 ч. 1 КУпАП, особа умисно відмовилась її виконати, висловлювалась зневажливо, перешкоджав виконанню службових обов`язків, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 185 КУпАП.
Особа, щодо якої розглядається справа про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 у судове засідання 24 лютого 2026 року не з`явився, надіслав до суду письмове пояснення, відповідно до якого уважав, що обставини, викладені у протоколі, не відповідають дійсності, а справа щодо нього підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу правопорушення. Просив суд уважати його неявку поважною, розгляд справи 24 лютого 2026 року провести за його відсутності. 
26 січня 2026 року ОСОБА_1 до суду надіслав письмове пояснення, узагальнені доводи якого зводяться до того, що він з порушеннями, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення про його притягнення до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, не згоден та вважає, що працівники поліції діяли упереджено, незаконно, з перевищенням своїх повноважень та грубим порушенням Законів України, уважав справу надуманою. До пояснення долучив копію відеозапису з мобільного телефону та довідки військової частини НОМЕР_2 , виданої на ім`я солдата ОСОБА_1 про проходження ним військової служби.
Постановою Носівського районного суду від 20 січня 2026 року у зв`язку з неявкою в судове засідання до ОСОБА_1 було застосовано привід для участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, виконання приводу було доручено ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУН в Чернігівській області.
У судове засідання 24 лютого 2026 року приводом ОСОБА_1 доставлений не був, ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУН в Чернігівській області повідомило суд про те, що останній призваний на військову службу з 04 грудня 2025 року відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 69/2022. З доданого до повідомлення листа ІНФОРМАЦІЯ_2 убачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний на військову службу під час мобілізації з 04 грудня 2025 року.
Таким чином, суд вважає, що були вжиті всі можливі заходи для забезпечення присутності особи під час розгляду справи.
Судом ураховано, що особа, щодо якої розглядається справа про адміністративне правопорушення достеменно знала про розгляд протоколу відносно нього, однак до суду не з`явилась оскільки перебуває на військовій службі. 
Виходячи з положень ст. 268 КУпАП, під час відсутності особи, щодо якої розглядається справа про адміністративне правопорушення, така справа може бути розглянута лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відтак, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст. 1, ст. 245 КУпАП.
У ході розгляду справи судом досліджено наступні письмові докази, надані відділенням поліції № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 773294 від 02 грудня 2025 року, у відповідності до якого 02 грудня 2025 року о 10 год 50 хв в м. Носівка, вул. Вокзальна, 175, гр. ОСОБА_1 умисно не виконував законні вимоги працівника поліції, а саме пред`являти документи та вийти з автомобіля, та прослідувати до РТЦК для оформлення адмінматеріалів за ст. 210-1 ч. 1 КУпАП, особа умисно відмовилась її виконати, висловлювалась зневажливо, перешкоджав виконанню службових обов`язків. Протокол особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, не підписаний;
- протокол АА № 106246 про адміністративне затримання 02 грудня 2025 року о 11 год 20 хв ОСОБА_1 у зв`язку з вчиненням правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП. У протоколі наявний підпис захисника адвоката Калини А.М. Також додано документи, що підтверджують обсяг його повноважень по наданню безоплатної вторинної правничої допомоги;
- копія ордеру про надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвокатом Калиною Анатолієм Миколайовичем від 02 грудня 2025 року та відповідного доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги особі, до якої застосовано адміністративне затримання; 
- переглянутий у судовому засіданні відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який міститься на оптичному диску, що додано до протоколу, на якому на ОСОБА_1 , який виходить з автомобіля, поліцейські одягають спеціальний засіб обмеження рухів – кайданки, останнього затримують та повідомляють центр БПД про таке затримання. У подальшому ОСОБА_1 було доставлено до приміщення РТЦК та СП, де на нього й було складено указаний протокол. Початок відеозапису об 11:22:05 02 грудня 2025 року. Відеофіксація велась безперервно.
Суд уважає безпосередньо досліджені докази, які не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, у сукупності достатніми для належної правової оцінки дій ОСОБА_1 . 
Указані докази визнає належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури.
Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.
Суд зауважує, що об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП, полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського під час виконання ним службових обов`язків. Тобто протиправним діянням буде злісна непокора щодо кожного розпорядження чи вимоги поліцейського, якщо вони законні та пред`являються у процесі виконання ним службових обов`язків, зокрема з охорони громадського (публічного) порядку. Кваліфікуючою ознакою цього правопорушення визначають спосіб його вчинення – злісність непокори, що полягає у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.
Правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов`язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського – це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.
Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення, необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких як перебування працівників поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
З фабули протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину невиконання законної вимоги співробітника поліції, яка полягала у тому, що 02 грудня 2025 року о 10 год 50 хв в м. Носівка, вул. Вокзальна, 175, він ( ОСОБА_1 ) умисно не виконував законні вимоги працівника поліції, а саме пред`являти документи та вийти з автомобіля, та прослідувати до РТЦК для оформлення адмінматеріалів за ст. 210 – 1 ч. 1 КУпАП, особа умисно відмовилась її виконати, висловлювалась зневажливо, перешкоджав виконанню службових обов`язків. 
Пунктом 5 Розділу ІІ Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, згідно з яким включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.
Разом із тим, наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудної камери не охоплює всіх подій, оскільки розпочинається лише об 11:22:05, у той час правопорушення було вчинено о 10 год 50 хв., а, відтак, не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність учинюваних процесуальних дій (затримання, винесення постанови, складання протоколу, доставлення до РТЦК та СП) та не може бути доказом порушення вимог статті 185 КУпАП. 
Указане позбавляє суд можливості встановити, від виконання якої саме неодноразової законної вимоги (розпорядження) працівника поліції відмовився ОСОБА_1 , та конкретно в чому така вимога полягала, чи були вимоги працівника поліції наполегливими, неодноразово повтореними, у зв`язку з чим таку відмову слід вважати злісною непокорою.
Висловлювання особою зневажливо, так як і перешкоджання виконанню службових обов`язків само по собі не визначає непокору злісною.
Крім того, як убачається з матеріалів справи, окрім протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису з нагрудної камери поліцейського, жодних інших належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 злісної непокори законній вимозі працівника поліції, суду не надано.
Отже, факт умисного невиконання законної вимоги працівника поліції не знайшов свого підтвердження.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без підтвердження іншими доказами, не може уважатися достатніми для доведення вини особи.
Суд, зберігаючи безсторонність, позбавлений можливості самостійно збирати докази на користь будь-якої із сторін провадження.
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статті 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно з якими усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З огляду на викладене, склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ст. 185 КУпАП, у діях ОСОБА_1 не доведений.
Окремо суд констатує, що частиною 1 статті 259 КУпАП визначено, що з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, порушника може бути доставлено в поліцію, в підрозділ Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, до органу Державної прикордонної служби України, штабу громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону чи громадського пункту з охорони громадського порядку поліцейським, посадовою особою Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, військовослужбовцем чи працівником Державної прикордонної служби України або членом громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, а при порушенні законодавства про державну таємницю або порушенні військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України, правил військового обліку, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію – до органів Служби безпеки України її співробітником.
Разом із тим, відповідно до п. 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154, із змінами, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції щодо доставлення до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Отже, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме за відсутності в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 185, 245, 247, 251, 283-285 КУпАП, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.
Постанову може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня ухвалення постанови. 

Суддя    Анатолій КРУПИНА