ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" березня 2026 р. справа № 300/9358/25
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив суд: визнати протиправними рішення та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у задоволенні заяв від 01.12., 02.12. та 16.12.2025 в перерахунку і виплаті пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 податковий номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 з 01.06.2025 року відповідно ст.ст.18,44 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у зв`язку із збільшенням страхового стажу тривалістю 51 рік 07 місяців 23 дні, коефіцієнта страхового стажу у розмірі 3,551892 з 01.97.2000 – 04.01.2025 роки, середньомісячної заробітної плати у розмірі 264085,44 грн за 2023-2024 роки, коефіцієнта заробітної плати (доходу) у розмірі 8,903275% за 01.07.2000 – 04.01.2025 роки без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум та з 01.03.2022 року з урахуванням підвищення до пенсії, як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 № 1381 (в редакції станом на 01.03.2022 року) у розмірі 25% від основного розміру пенсії та з урахуванням розміру суми індексації пенсії за 2022 рік встановленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 податковий номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 з 01.06.2025 року, відповідно ст.ст.18,44 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб у зв`язку із збільшенням страхового стажу тривалістю 51 рік 07 місяців 23 дні, коефіцієнта страхового стажу у розмірі 3,551892 за період з 01.07.2000 – 04.01.2025 роки, середньомісячної заробітної плати у розмірі 264085,44 грн за 2023- 2024 роки, коефіцієнта заробітної плати (доходу) у розмірі 8, 903275% за період з 01.07.2000 – 04.01.2025 роки без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум та з 01.03.2022 року з урахуванням підвищення до пенсії, як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 № 1381 (в редакції станом на 01.03.2022 року) у розмірі 25% від основного розміру пенсії та з урахуванням розміру суми індексації пенсії за 2022 рік встановленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році. 
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Після звільнення з роботи, страховий стаж позивача збільшився до 51 року 07 місяців 23 днів. Позивач звернувся до відповідача із заявами від 01.12.2025, 02.12.2025 та 16.12.2025 про перерахунок пенсії у зв`язку із збільшенням страхового стажу тривалістю 51 рік 07 місяців 23 дні та середньомісячної заробітної плати у розмірі 264085,44 грн за 2023-2024 роки. За результатом розгляду заяви від 16.12.2025 відповідач прийняв рішення № 926160203916 від 25.12.2025 про відмову в перерахунку пенсії. Позивач вважає протиправними бездіяльність та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у задоволенні заяв від 01.12.2025, 02.12.2025 та 16.12.2025 в перерахунку, оскільки з 01.06.2025 відповідно ст.ст.18,44 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в позивача виникло право на перерахунок пенсії у зв`язку із збільшенням страхового стажу тривалістю 51 рік 07 місяців 23 дні, коефіцієнта страхового стажу у розмірі 3,551892 з 01.97.2000 – 04.01.2025 роки, середньомісячної заробітної плати у розмірі 264085,44 грн за 2023-2024 роки, коефіцієнта заробітної плати (доходу) у розмірі 8,903275% за 01.07.2000 – 04.01.2025. При цьому, на думку позивача, розмір його пенсії не може бути обмежений максимальним розміром 23610,00 грн. та має враховувати підвищення до пенсії, як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 № 1381 (в редакції станом на 01.03.2022 року) у розмірі 25% від основного розміру пенсії та з урахуванням розміру суми індексації пенсії за 2022 рік встановленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році. Позивач вважає, що перерахунок його пенсії має бути проведений на підстав статті 44 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», оскільки він пропрацював після призначення пенсії по інвалідності не менш як 2 роки з більш високим заробітком, ніж той, з якого було обчислено пенсію.
19.01.2026 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, відповідно до якого представник відповідача вважає позов безпідставним, необґрунтованим та просить в задоволенні вимог позивача відмовити у повному обсязі. Представник відповідача зазначив, що ОСОБА_1 з 05.10.2005 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Згідно з наданими документами страховий стаж обчислено тривалістю 43 роки 7 місяців 20 днів. Період проходження строкової військової служби з 05.11.1978 по 02.01.1980 враховано до страхового стажу позивача, а період участі у бойових діях з 03.01.1980 по 15.12.1980 враховано до страхового стажу з кратністю один місяць за три, а саме як 2 роки 10 місяців 9 днів. Представник відповідача зазначив, що пенсійна виплата позивачу становить 60% з середньомісячного заробітку для обчислення пенсії позивача 46965,63 грн., який врахований за період з 01.07.2000 по 31.12.2017, внаслідок чого, основний розмір пенсії від середнього заробітку склав 28179,38 грн. (46965,63 х 60%). Окрім того, зазначено, що до складу загальної суми пенсійної виплати також входить цільова грошова допомога згідно із Законом України «Про поліпшення матеріального становища інвалідів війни» у розмірі 50 грн., підвищення, передбачене Законом України «Про статус і соціальний захист ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі 708,30 грн., збільшення пенсії відповідно до пункту постанови КМУ від 28.12.2011 № 1381 в розмірі 6014,22 грн (розраховане: 28179,38 грн. (основний розмір пенсії) 363,40 грн. 2352,72 грн. 1406,38 грн. (індексація) = 24056,88 х 25%). Внаслідок чого, розмір пенсії з надбавками склав 30829,40 грн. (24056,88 грн. + 50 грн. + 798,30 грн. + 6014,22 грн.), однак, виплачується в максимальному розмірі 23600,00 грн. Так, відповідно до частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. При цьому, відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу згідно з статтею 44 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», оскільки ОСОБА_1 не є військовослужбовцем строкової служби. Представник відповідача звернув увагу на те, що ОСОБА_1 уже звертався до суду з аналогічними позовними вимогами, що підтверджується рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.11.2025 у справі № 300/5053/25. За вказаних обставин, на думку представника відповідача, Головне управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області не допустило протиправної поведінки та не порушило право позивача на належне пенсійне призначення. Представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с. 58-63).
23.01.2026 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла відповідь позивача від 22.01.2026 на відзив. Так, ОСОБА_1 зазначив, що його страховий стаж зарахований лише по 31.12.2017, однак після цієї дати позивач продовжував працювати ще 8 років та отримував заробітну плату, з якої сплачувались страхові внески. За вказаних обставин, на думку позивача, він має право на збільшення розміру пенсії, яка не може бути обмежена максимальним розміром (а.с. 64-73).
26.02.2026 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшли додаткові пояснення позивача від 26.02.2026, згідно яких ОСОБА_1 просив суд прийняти до розгляду уточнений адміністративний позов в такій редакції: визнати протиправними рішення та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у задоволенні заяв від 01.12., 02.12. та 16.12. 2025 в перерахунку і виплаті пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 податковий номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 з 01.06.2025 року відповідно ст.ст.18,44 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб у зв`язку із збільшенням страхового стажу тривалістю 51 рік 07 місяців 23 дні, коефіцієнта страхового стажу у розмірі 3,551892 з 01.97.2000 – 04.01.2025 роки, середньомісячної заробітної плати у розмірі 264085,44 грн за 2023- 2024 роки, коефіцієнта заробітної плати (доходу) у розмірі 8, 903275% за 01.07.2000 – 04.01. 2025 роки без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум та індексації пенсій у 2021-2025 роках відповідно до постанов Кабінету Міністрів України №127, постанови №118, постанови №168, постанови №185, постанови №209 Порядку №124 та з урахуванням приписів частини другої статті 42 Закону № 1058-IV шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796,1,115 та з 01.03.2022 року з урахуванням підвищення до пенсії, як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 № 1381 (в редакції станом на 01.03.2022 року) у розмірі 25% від основного розміру пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 податковий номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 з 01.06.2025 року, відповідно ст.ст.18,44 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб у зв`язку із збільшенням страхового стажу тривалістю 51 рік 07 місяців 23 дні, коефіцієнта страхового стажу у розмірі 3,551892 за період з 01.07.2000 – 04.01.2025 роки, середньомісячної заробітної плати у розмірі 264085,44 грн за 2023- 2024 роки, коефіцієнта заробітної плати (доходу) у розмірі 8, 903275% за період з 01.07.2000 – 04.01.2025 роки без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум та індексації пенсій у 2021-2025 роках відповідно до постанов Кабінету Міністрів України №127, постанови №118, постанови №168, постанови №185, постанови №209 Порядку №124 з урахуванням приписів частини другої статті 42 Закону № 1058-IV шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796,1,115 та з 01.03.2022 року з урахуванням підвищення до пенсії, як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 № 1381 (в редакції станом на 01.03.2022 року) у розмірі 25% від основного розміру пенсії.
Ухвалою від 23.03.2026 залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 від 26.02.2026 про уточнення позовних вимог в справі № 300/9358/25.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 з 05.10.2005 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у зв`язку із захворюванням, отриманим при виконанні обов`язків військової служби (інтернаціонального обов`язку в складі обмеженого контингенту радянських військ у Демократичній Республіці Афганістан).
Відповідно до копії протоколу перерахунку пенсії від 26.02.2025 пенсійна виплата позивача визначається в розмірі 60% з середньомісячного заробітку для обчислення пенсії позивача 46965,63 грн., який врахований за період з 01.07.2000 по 31.12.2017, внаслідок чого, основний розмір пенсії від середнього заробітку склав 28179,38 грн. (46965,63 х 60%) (а.с. 30). При цьому, страховий стаж позивача за розрахунками відповідача стновить 43 роки 7 місяців 20 днів.
Так, до складу загальної суми пенсійної виплати також входить:
- підвищення інвалідам війни 3 групи (1 кат) (30% від 2361 грн.) 708,30 грн.,
- цільова допомога інвалідам війни ІІІ-ї групи 50 грн.;
- збільшення ст. 21 ЗВС Пост. № 1381 п.1 6014,22 грн.
Внаслідок чого, розмір пенсії з надбавками склав 30829,40 грн. (24056,88 грн. + 50 грн. + 708,30 грн. + 6014,22 грн.), однак, виплачується в максимальному розмірі 23600,00 грн.
Позивач звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із зверненнями від 10.06.2025 та 26.06.2025 про перерахунок пенсії з розрахунку страхового стажу – 51 рік та середньомісячної заробітної плати за 2024 рік (а.с. 8-10).
На зазначені звернення пенсійним органом були надані листи від 07.07.2025 за № 5344-5025/Ф-02/8-0900/25 (а.с. 11-12) та від 20.06.2025 за № 4940-4598/Ф-02/8-0900/25 (а.с. 13-14), у яких роз`яснено приписи статті 44 Закону України № 2262-XII та порядок подання документів для проведення перерахунку пенсії.
За результатом розгляду заяви позивача від 10.06.2025, відповідач прийняв рішення № 926160203916 від 17.06.2025 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Так, згідно протоколу про перерахунок пенсії від 17.06.2025, відповідач змінив лише ознаку роботи з «працює» на «не працює», решта відомостей про складові пенсії (страховий стаж, середній заробіток, розмір пенсії з надбавками) залишилися такими як і в протоколі про перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 26.02.2025 (а.с. 31-33).
01.12.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою від 01.12.2025, в якій просив провести перерахунок пенсії відповідно до статті 44 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи із заробітної плати, визначеної в довідці, виданій Івано-Франківським апеляційним судом 09.06.2025 про доходи за 2023 та 2024 роки, без обмеження максимальним розміром (а.с. 19-21).
02.12.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою від 02.12.2025, в якій просив провести перерахунок пенсії відповідно до статті 44 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи із заробітної плати, визначеної в довідці, виданій Івано-Франківським апеляційним судом 09.06.2025 про доходи за 2023 та 2024 роки, без обмеження максимальним розміром (а.с. 16-18).
Листом № 12296-12463/Ф-02/8-0900/25 від 12.12.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надало позивачу роз`яснення за результатом розгляду його заяви від 01.12.2025 (а.с. 23-26).
Листом № 12337-12526/Ф-02/8-0900/25 від 12.12.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило позивача про результати розгляду його заяви від 02.12.2025 (а.с. 27).
16.12.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийняло від ОСОБА_1 заяву про перерахунок пенсії, до якої долучено заяву від 02.12.2025 (а.с. 22).
25.12.2025 за результатом розгляду заяви позивача від 16.12.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийняло рішення № 926160203916 про відмову в перерахунку пенсії. Так, згідно вказаного рішення № 926160203916 від 25.12.2025 відповідач зазначив, що ОСОБА_1 не має права на перерахунок пенсії по ст. 44 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки не є військовослужбовцем строкової служби. Окрім цього, в рішенні № 926160203916 від 25.12.2025 зазначено про правомірність обмеження пенсії позивача максимальним розміром 23610,00 грн., тобто в межах десяти прожиткових мінімумів (а.с. 28-29).
Вважаючи протиправними рішення та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у задоволенні заяв від 01.12., 02.12. та 16.12.2025 в перерахунку і виплаті пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи з 01.06.2025 року відповідно ст.ст. 18, 44 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у зв`язку із збільшенням страхового стажу тривалістю 51 рік 07 місяців 23 дні, коефіцієнта страхового стажу у розмірі 3,551892 з 01.97.2000 – 04.01.2025 роки, середньомісячної заробітної плати у розмірі 264085,44 грн за 2023-2024 роки, коефіцієнта заробітної плати (доходу) у розмірі 8,903275% за 01.07.2000 – 04.01.2025 роки без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум та з 01.03.2022 року з урахуванням підвищення до пенсії, як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 № 1381 (в редакції станом на 01.03.2022 року) у розмірі 25% від основного розміру пенсії та з урахуванням розміру суми індексації пенсії за 2022 рік встановленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році, позивач звернувся з цим позовом до суду.
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Так, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV).
Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 № 2262-XII (далі – Закон № 2262-XII).
Відповідно до частини другої статті 1 Закону № 2262-XII військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.
Згідно зі статтею 7 Закону № 2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.
Статтею 18 Закону № 2262-XII визначено, що пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.
Відповідно до статті 21 Закону № 2262-XII пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються в таких розмірах:
а) особам з інвалідністю внаслідок війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку);
б) іншим особам з інвалідністю I групи - 70 процентів, II групи - 60 процентів, III групи - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).
Згідно з частиною першою статті 43 Закону № 2262-XII пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Частиною другою статті 43 Закону № 2262-XII визначено, що особам із числа військовослужбовців строкової служби, які до призову на строкову військову службу та після звільнення з військової служби не працювали і не перебували на військовій службі за контрактом, та членам їх сімей пенсії встановлюються у мінімальних розмірах, передбачених відповідно статтями 22 і 37 цього Закону.
Відповідно до частини третьою статті 43 Закону № 2262-XII пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Відповідно до частини вісімнадцятої статті 43 Закону № 2262-XII у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
З огляду на вищевказані положення, Закон № 2262-XII виділяє окрему категорію - особи з числа військовослужбовців строкової служби, для яких передбачено інший порядок визначення заробітку (грошового забезпечення) для обчислення пенсій та перерахунку таких пенсій, в порівнянні з іншими особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей.
Так, перерахунок пенсій особам з числа військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей регламентовано статтею 44 Закону № 2262-XII.
Згідно вказаної статті 44 Закону № 2262-XII пенсіонерам з числа військовослужбовців строкової служби, які пропрацювали після призначення пенсії по інвалідності не менш як 2 роки з більш високим заробітком, ніж той, з якого було обчислено пенсію, встановлюється за їх заявою новий розмір пенсії з урахуванням заробітку, що визначається в порядку, передбаченому Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". На таких же умовах провадиться перерахунок пенсії, призначеної у мінімальному розмірі у зв`язку з відсутністю заробітку.
В разі дальшого зростання заробітку пенсіонера провадиться новий перерахунок пенсії за його заявою. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки роботи після попереднього перерахунку.
Розміри пенсій особам з числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, які одержують пенсію в органах Пенсійного фонду України, підлягають перерахунку у випадку, передбаченому частиною другою статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 05.10.2005 встановлено 3 групу інвалідності довічно у зв`язку із захворюванням, отриманим при виконанні обов`язків військової служби (інтернаціонального обов`язку в складі обмеженого контингенту радянських військ у Демократичній Республіці Афганістан). 
За результатом розгляду заяви позивача, з 05.10.2005 ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 2262-XII, з якої надалі позивач перейшов на пенсію за віком згідно Закону № 1058-IV.
За результатом розгляду заяви позивача від 17.01.2018, ОСОБА_1 переведено на пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 2262-XII. При такому переведенні, страховий стаж позивача зарахований пенсійним органом по 31.12.2017 та становить 43 роки 07 місяців 20 днів.
В такий стаж зараховано період проходження строкової військової служби з 05.11.1978 по 02.01.1980 в ординарному розмірі, а період з 03.01.1980 по 15.12.1980 – в 3-х кратному розмірі.
Саме в період проходження строкової військової служби ОСОБА_1 отримав захворювання при виконанні обов`язків військової служби (інтернаціонального обов`язку в складі обмеженого контингенту радянських військ у Демократичній Республіці Афганістан).
За вказаних обставин, ОСОБА_1 відноситься до осіб з числа військовослужбовців строкової служби, для яких передбачено окремий порядок визначення заробітку (грошового забезпечення) для обчислення пенсій та перерахунку таких пенсій.
Таким чином, на позивача поширюється порядок перерахунку пенсій особам з числа військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей, який передбачений статтею 44 Закону № 2262-XII.
Суд звертає увагу на те, що як частиною першою статті 43 Закону № 2262-XII, так і статтею 44 Закону № 2262-XII, середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення пенсії визначається в порядку, встановленому Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Водночас, порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії регламентовано статтею 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Окрім цього, відповідач самостійно зазначив, що хоча позивачу і призначено пенсію за нормами Закону № 2262-XII, однак розрахунок такої пенсії ветеранів Афганістану здійснюється за загальними правилами, як і пенсія за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Вона залежить від стажу та розміру заробітної плати, яка визначається на підставі даних про сплату страхових внесків за всі періоди роботи з 1 липня 2000 року до моменту призначення пенсії.
В спірному випадку, згідно копій протоколів про перерахунок пенсії позивача від 26.02.2025, від 17.06.2025 пенсійна виплата позивача визначається в розмірі 60% з середньомісячного заробітку для обчислення пенсії позивача 46965,63 грн., який врахований за період з 01.07.2000 по 31.12.2017. Так, основний розмір пенсії від середнього заробітку склав 28179,38 грн. (46965,63 х 60%). При цьому, індивідуальний коефіцієнт заробітку складає 5,26885, розрахунок заробітку для обчислення пенсії при призначенні пенсії проведено з урахуванням осучасненого середнього заробітку за три попередні роки 3764,40 грн. (за 2014-2016 роки).
Так, з 11.10.2017 частково, а з 01.01.2018 у повному обсязі набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-УІІІ від 03.10.2017, яким були внесені зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003.
Пунктом 4-3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV встановлено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
Стаж позивача, врахований відповідачем при визначенні пенсії, становить 43 роки 7 місяців 20 днів, тобто враховано по 31.12.2017. Водночас, після цієї дати ОСОБА_1 продовжував працювати ще 8 років, а з його заробітної плати сплачувалися страхові внески. Водночас, страховий стаж з моменту переведення ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності (з 17.01.2018 відповідно до Закону № 2262-XII) залишився незмінним - 43 роки 7 місяців 20 днів.
Щодо доводів відповідача про те, що позивач до 10.06.2025 не звертався із заявами про перерахунок пенсії, а тому страховий стаж залишався незмінним, є необгрунтованими, оскільки після звернення із заявою до пенсійного органу від 10.06.2025 і повідомлення про те, що ОСОБА_1 уже не працює, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області і надалі залишило страховий стаж без змін - 43 роки 7 місяців 20 днів, що підтверджується протоколом про перерахунок пенсії від 17.06.2025 (а.с. 31).
В спірному випадку, суд надає оцінку рішенню Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за № 926160203916 від 25.12.2025 про відмову у перерахунку пенсії, оскільки таке рішення є наслідком вчинених відповідачем дій за результатом розгляду заяви від 16.12.2025 про перерахунок пенсії відповідно до статті 44 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи із заробітної плати, визначеної в довідці, виданій Івано-Франківським апеляційним судом 09.06.2025 про доходи за 2023 та 2024 роки, без обмеження максимальним розміром. При цьому, вимоги заяв ОСОБА_1 від 01.12.2025 та від 02.12.2025 є ідентичними, а заява від 02.12.2025 долучена до заяви від 16.12.2025, за результатом розгляду якої прийнято спірне рішення № 926160203916 від 25.12.2025.
Так, згідно вказаного рішення № 926160203916 від 25.12.2025 відповідач зазначив, що ОСОБА_1 не має права на перерахунок пенсії по ст. 44 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки не є військовослужбовцем строкової служби, то суд надав оцінку таким доводам вище та дійшов висновку, що на ОСОБА_1 поширюється порядок перерахунку пенсій особам з числа військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей, який передбачений статтею 44 Закону № 2262-XII.
При цьому, такий перерахунок пенсії має проводитись з урахуванням заробітку, що визначається в порядку, передбаченому Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Частиною третьою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди роботи після призначення пенсії зараховуються до страхового стажу на загальних підставах.
Коефіцієнт страхового стажу визначається за правилами, встановленими статтею 25 Закону № 1058-IV, згідно яких за період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.
З огляду на те, що в спірному випадку незарахований страховий стаж позивача за період з 01.01.2018, то такий страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду за даними, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а не довідок про заробітну плату, як помилково вважає позивач.
При цьому варто звернути увагу на те, що ОСОБА_1 самостійно кожного разу по-різному визначає розмір середньої заробітної плати. Так, в заяві від 10.06.2025 позивач зазначив середньомісячну заробітну плату 213878,50 грн. (а.с. 10), в заяві від 26.06.2025 розмір середньомісячної заробітної плати 308743,50 грн. (а.с. 8-9), в заявах від 01.12.2025 та 02.12.2025 розмір середньомісячної заробітної плати за 2023 та 2024 роки 264085,44 грн. (а.с. 16-21).
Щодо зазначених в рішенні № 926160203916 від 25.12.2025 доводів відповідача про те, що позивач має право на перерахунок пенсії згідно з частиною четвертою статті 42 Закону № 1058-IV, то суд звертає увагу на те, що такий перерахунок здійснюється органами Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи. 
В спірному випадку, суду не надано докази того, що Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області після 01.01.2018 проводило такі перерахунки пенсії позивача згідно з частиною четвертою статті 42 Закону № 1058-IV. Про нездійснення таких перерахунків також свідчить обліковий страховий стаж, який залишився незмінним - 43 роки 7 місяців 20 днів.
Що стосується позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи з 01.06.2025 без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням підвищення до пенсії, як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 № 1381 (в редакції станом на 01.03.2022 року) у розмірі 25% від основного розміру пенсії та з урахуванням розміру суми індексації пенсії за 2022 рік встановленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році, то суд вказує на таке.
Питання правомірності обмеження виплати пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром та з урахуванням підвищення до пенсії, як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 № 1381 (в редакції станом на 01.03.2022 року) у розмірі 25% від основного розміру пенсії та з урахуванням розміру суми індексації пенсії за 2022 рік, було предметом розгляду Івано-Франківського окружного адміністративного суду в справі № 300/5053/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.
Так, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.11.2025 у справі № 300/5053/25 задоволено частково позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо обмеження ОСОБА_1 пенсії по інвалідності максимальним розміром з 08.01.2025 без урахування підвищення до пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 № 1381 (в редакції станом на 01.03.2022) у розмірі 25% від основного розміру пенсії та з урахуванням розміру суми індексації пенсії за 2022 рік встановленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році"; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 08.01.2025 перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням підвищення до пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 № 1381 (в редакції станом на 01.03.2022) у розмірі 25% від основного розміру пенсії і з урахуванням розміру суми індексації пенсії за 2022 рік, встановленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", з урахуванням виплачених сум. В решті позовних вимог відмовлено.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.11.2025 у справі № 300/5053/25 набрало законної сили 05.03.2026.
Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З огляду на те, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.11.2025 у справі № 300/5053/25 підтверджено право ОСОБА_1 на виплату з 08.01.2025 пенсії по інвалідності, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням підвищення до пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 № 1381 (в редакції станом на 01.03.2022) у розмірі 25% від основного розміру пенсії і з урахуванням розміру суми індексації пенсії за 2022 рік, встановленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", відсутні підстави для повторного підтвердження цього права під час розгляду цієї справи.
Так, в цій справі позивач просить суд відновити його право на виплату пенсії по інвалідності, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням підвищення до пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 № 1381 (в редакції станом на 01.03.2022) у розмірі 25% від основного розміру пенсії і з урахуванням розміру суми індексації пенсії за 2022 рік, встановленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", не з 08.01.2025, а з 01.06.2025. 
Водночас, суду не надано жодних доказів того, що відповідач на виконання рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.11.2025 у справі № 300/5053/25 відновить право позивача лише за період з 08.01.2025 по 31.05.2025, а з 01.06.2025 знову застосує обмеження виплати пенсії максимальним розміром та здійснить розрахунок підвищення до пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 № 1381 (в редакції станом на 01.03.2022) у розмірі 25% від основного розміру пенсії без урахуванням розміру суми індексації пенсії за 2022 рік, встановленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році".
Суд не вбачає підстав для застосування відповідачем з 01.06.2025 обмеження виплати пенсії максимальним розміром та здійснення розрахунку підвищення до пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 № 1381 (в редакції станом на 01.03.2022) у розмірі 25% від основного розміру пенсії без урахуванням розміру суми індексації пенсії за 2022 рік, встановленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році".
З огляду відновлення рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.11.2025 у справі № 300/5053/25 права позивача в частині отримання пенсії без обмеження максимального розміру, з урахуванням підвищення до пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 № 1381 (в редакції станом на 01.03.2022) у розмірі 25% від основного розміру пенсії і з урахуванням розміру суми індексації пенсії за 2022 рік, встановленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", а також відсутності на час розгляду цієї справи порушеного права позивача, позов в цій частині вимог задоволенню не підлягає.
З огляду на зміст положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд України, до компетенції якого і входить розгляд документів.
Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Суд приймаючи рішення, не перебирає на себе повноважень територіального органу Пенсійного Фонду України щодо перерахунку пенсії особі за її заявою.
В спірному випадку судом зроблено висновок про те, що відповідач необґрунтовано та без відповідної підстави прийняв рішення № 926160203916 від 25.12.2025 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, наслідком чого є його скасування. 
Водночас суд звертає увагу на те, що статтею 58 Закону України “Про пенсійне забезпечення” передбачено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, тобто Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення та перерахунку пенсії.
ОСОБА_1 16.12.2025 подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області заяву про перерахунок пенсії, за результатом розгляду якої Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 25.12.2025 прийняло рішення № 926160203916 про відмову в перерахунку пенсії.
Отже, саме Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області є тим повноважним територіальним органом Пенсійного фонду України, який має здійснити перерахунок пенсії позивача за його заявою від 16.12.2025, зокрема зарахувати до страхового стажу періоди роботи позивача після 01.01.2018.
З огляду на конституційний принцип розподілу повноважень між гілками влади, суд звертає увагу на те, що суд не вправі перебирати на себе повноваження територіального органу Пенсійного Фонду України щодо перерахунку пенсії. Натомість суд, в разі визнання протиправним та скасування такого акта, визначає, за потреби, окрім скасування, додатковий ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, з огляду на встановлені судом обставини спірних правовідносин. 
Встановлені судом такі обставини, дають підстави для висновку про встановлення додаткового способу відновлення порушеного права позивача у вигляді повторного розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії від 16.12.2025, з врахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
Таким чином, позов належить задовольнити частково.
Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Враховуючи те, що позивач не надав суду доказів ймовірного уникнення чи зволікання відповідачем у відновленні порушеного права позивача, на переконання суду, відсутні підстави для встановлення вказаного виду судового контролю за виконанням рішення суду в цій адміністративній справі.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за № 926160203916 від 25.12.2025 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 20551088, вул. С.Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) від 16.12.2025 про перерахунок пенсії та за результатами її розгляду прийняти рішення, із врахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
Відмовити в задоволенні решти позовних вимог. 

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Григорук О.Б.