Справа № 576/3226/25
Провадження № 2/576/189/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Мазура С.А.,
за участі:
секретаря Горлинської Н.С., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі – позивач або ТОВ «Юніт Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі– відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.03.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 224103584 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV499UM. На виконання умов договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 10000,00 грн. на банківську карту відповідача, отже свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Також зазначає, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого неодноразово продовжувався шляхом укладення додаткових угод. Відповідно реєстру прав вимоги № 230 від 23.05.2023 до договору факторингу від 28.11.2018 ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача. 31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 31/0724-01. Відповідно до реєстру прав вимоги № 2 від 31.07.2024 до договору факторингу до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. 14.03.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 140325-У, за умовами якого ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 47352,00 грн. Зазначає, що умови договорів факторингу передбачали можливість передачі права вимоги, які виникнуть після дати підписання договорів факторингу. Додатковими угодами до договорів факторингу строк дії договорів факторингу було продовжено. Умовами договору факторингу передбачалося, що перехід права вимоги здійснюється саме в момент підписання відповідного реєстру права вимоги, а не з дати укладення договору факторингу. Загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви за кредитним договором становить 47352,00 грн., з яких: 10000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 37352,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості, а також понесені судові витрати.
27.02.2026 від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі, у яких просив витребувати письмові докази у банка-емітента АТ КБ «ПриватБанк».
Ухвалою суду від 05.03.2026 клопотання представника позивача задоволено. 
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, у позові просила розгляд справи здійснювати за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 8).
Відповідач будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у судове засідання не з`явився, у наданий судом строк та станом на 20.03.2026 відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку, будь-яких клопотань чи заяв не надав.
У відповідності до частини восьмої статті 178 та частини п`ятої статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне.
Так, судом встановлено, що 22.03.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 224103584, згідно якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 10000,00 грн.; орієнтована дата повернення– 21.04.2023. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 229,95 % річних, що становить 0,63 % в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування кредитом. Якщо позичальник здійснить повернення всієї суми отриманого кредиту до закінчення строку дисконтного періоду, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів дні користування кредитом будуть визначатись за процентною ставкою 766,50 % річних, що становить 2,10 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Зобов`язання по сплаті процентів за користування кредитом після закінчення дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 1087,70 % річних, що на день укладення договору становить 2,98 % в день від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом (а.с. 39 зворот - 46).
Договір кредитної лінії № 224103584 від 22.03.2023 підписаний відповідачем електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV499UM, який було направлено позичальнику 22.03.2023 о 12:49:54 год. на номер мобільного телефону, вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів 0953711728. Одноразовий персональний ідентифікатор було введено відповідачем у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства 22.03.2023 о 12:50:32 год., після чого відповідач підтвердив підписання договору одноразовим ідентифікатором (а.с. 47, 53).
Факт перерахування товариством 22.03.2023 грошових коштів у сумі 10000,00 грн. на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 підтверджується: платіжним дорученням № 98befe4a-50fa-4019-842d-49e541c63f01 від 22.03.2023, довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога; випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 за кредитним договором № 224103584 від 22.03.2023 (а.с. 64, 33, 25). Доказів зворотного матеріали справи не містять та такі не були надані відповідачем.
Таким чином, позивачем доведено укладення кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , а також отримання останнім кредитних коштів.
У порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості, наданого первісним кредитором, станом на 23.05.2023 становить 21128,00 грн. (а.с. 21).
Також судом встановлено, що 28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» був укладений договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося відступити ТОВ «Таліон Плюс» зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених цим договором. Строк дії договору факторингу № 28/1118-01 закінчився 28.11.2019 р. (а. с. 70-73). 
В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» погодили продовжити строк дії договору рядом додаткових угод до 31.12.2024 р.: додаткова угода № 19 від 28.11.2019 р., згідно якої строк дії договору продовжено до 31.12.2020 р.; додаткова угода № 26 від 31.12.2020 р., що продовжила строк договору до 31.12.2021 р.; додаткова угода № 27 від 31.12.2021 р., яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 р.; додаткова угода № 31 від 31.12.2022 р., яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023 р.; додаткова угода № 32 від 31.12.2023 р., яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024 р. (а.с. 75 зворот-82). Зазначає, що предметом договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 р. є відступлення прав вимоги, зазначені в відповідних реєстрах прав вимоги.
Із витягу з реєстру прав вимоги № 230 від 23.05.2023 вбачається, що до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 224103584 від 22.03.2023 про стягнення заборгованості (а. с. 83-84).
31.07.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (фактор) та ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) був укладений договір факторингу № 31/0724-01, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язався відступити ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 86-90, 93). 
Із витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 31.07.2024 вбачається, що до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 224103584 від 22.03.2023 про стягнення заборгованості (а. с. 91-92). 
14.03.2025 між ТОВ «Юніт Капітал» (фактор) та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (клієнт) був укладений договір факторингу № 140325-У, за умовами якого ТОВ «Юніт Капітал» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступити ТОВ «Юніт Капітал» права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань, та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (а. с. 12-16).
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 140325-У від 14.03.2025 вбачається, що до ТОВ «Юніт Капітал» від ТОВ «Фінансова компанія Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 224103584 від 22.03.2023 про стягнення заборгованості у розмірі 47352,00 грн. (а. с. 17-18).
Отже позивач набув право вимоги грошових коштів до відповідача за договором № № 224103584 від 22.03.2023 укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1055 ЦК України, передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені ст. 203 ЦК України.
Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Пунктами 5 та 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Вказаний кредитний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Таким чином, факт укладення кредитного договору та використання відповідачем кредитних коштів є доведений. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 47352,00 грн.
Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, то відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2422,40 грн. судового збору. 
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.
При вирішенні питання про відшкодування позивачеві понесених витрат на правову допомогу суд виходить з такого. 
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано суду: копію договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025; додаткову угоду № 25770864122 від 20.11.2025 до договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025; протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025; акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги, відповідно до якого позивач поніс 7000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката (а.с. 26-29).
Однак, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17).
Таким чином, суд вважає, що витрати в розмірі 7000,00 грн. є завеликими для даної категорії і складності справи і не відповідають критерію реальності таких витрат, тому суд приходить до висновку щодо стягнення з відповідач на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.
На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 509, 526, 527, 530, 611, 626, 628, 638,1048, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 12, 19, 141, 247, 263, 265, 274-279 ЦПК України, суд, - 
УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 (останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (бульвар Лесі Українки, буд. 34, офіс 333, м. Київ, п.і. 01133, код ЄДРПОУ 43541163) заборгованість за кредитним договором № 224103584 від 22.03.2023 у розмірі 47352 (сорок сім тисяч триста п`ятдесят дві) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 (останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (бульвар Лесі Українки, буд. 34, офіс 333, м. Київ, п.і. 01133, код ЄДРПОУ 43541163) судовий збір в сумі 2422,40 грн. та 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя С.А. Мазур